2ig 



förnämligast vid Ersby kaikbrott, stundom i 

 tornform och stundom kristalliserad i sexsidiga 

 prismer med dubbla ändytor, ägande Horn- 

 Llendets eller Grammatitens primitiva och secun- 

 daira facetter. Färgen öfver hufvud grön, men 

 af olika nuancer, såsom ljus gråaktigt grön, lök- 

 grön och svartgrön; yttre glansen glaslik, men 

 de secundaira ytorna mera matta, på jemn brott- 

 yta starkt glänsande ; i kanterna genomskinande ; 

 hård i minsta grad, lockar en och annan gnista 

 ur stålet; pulfvret hvitaktigt, obetydligt stötande 

 i gTÖnt. 



Smälter för blåsrör mera lätt och med 

 ganska stark kokning till en gråaktigt hvit massa. 



Resultatet af analysen har varit: 



Syre. 

 . 23,26 



7,36 



3,92 



. 5,36 



• 0,79 



0,08 



• 



Kiseljord . » 



« • 



46,26 



Talkjord . . . 





ip,o3 



Kalkjord . - . 





13,96 



Lerjord . . . 





11,48 



Jern-oxidul . , 





3,48 



Mangan-oxidul . 





o,36 



Blandat ämne 





0,43 



Flusspatsyra . 





1,60 



Förlust i lindrig 



glödg- 



ning , . . 



• 



0,61 



97'2i % 



X. 



Hornhlende ifrån Parkas, 



TräiFas i samma kalkbrott som Pargasiten, 

 ehuru de sällan eller aldrig åtfölja hvarandra. 



*) Pargasiten har äfven blifvit analyserad af Prof. G. 

 Cr. Gmelin, och beskrifven i Kongl. Vetenskaps Acade- 

 miens Handlingar för är 18 16. 



