224 



händelsen varit sådan vid Gullsjö Grammatiteu 

 och blir det äfven vad de flesta följande arter, utan 

 en möjlighet är till och med, att samma hasis 

 är fördelad emelhin bisiiicatet och trisiiicatet; 

 och om man i allmänhet med R betecknar en 

 sådan basis, så bör formeln för Grammatiten vara 

 jRS^ 4" ^ RS^. A'i skola vidare finna tillämp- 

 ningen af allt detta vid utredandet af de föl- 

 j andes sammansättning. 



Vid den Glasiga strålsten ifrån Taberg 

 fanns Kiseljordens syre 3o,o, Talkjordens 8,16, 

 Kalkjordens 4>o> Jern-oxidulens jemte Mangan- 

 oxidulens 0,97 och Fiusspatsyrans o,55. Vi se 

 att 4jO — 0,55 = 3,45, och att 8,16 -}- 0,97 

 = 9,12. Kalkjordens syre är således drygare 

 än j af syret hos de Öfriga baserna tillsam- 

 mans, och man behöfver en något betydligare 

 correction för att Talkjordens och Metall-oxi- 

 dernas syre skall bli 3 gånger Kalkjordens, och 

 * af Kiseljordens. I annat fall måste en liten 

 del af Kalkiorden bidras^a till bildandet af bi- 

 silicatet, och då uttrycka vi detta fossils sam- 



mansättning med C S^ ■■{• 3 ^ / \S^ '-). 



{| 



Asbest ifrån Tarantaise leder till samma 

 formel; ty dess analys hade gifvit syret i 

 Kiseljorden till 29,27, i Talkjorden till 8,55, i 

 Kalkjorden till 4>37 , i Jern- och Mangan-oxiduler- 

 na till 0,75, och i Flusspatsyran till 0,48. Nu är 

 4,36 — 0,48 = 3,88, och syret i alla baserna 

 = 8,55 -1- 3,88 + 0,75 zz 1 3, 1 8 hvaraf \ är 

 3,290, som bestämmer den del af kalkjordens 

 syre, hvilken utgör enheten. 



*) Manean-oxiden, som ingår här och i de flesta föl- 

 jande i alltför ringa mängd, negligeras i formeln. 



