225 



Vi komma nu till de Grammatiter och Horn- 

 Llendeii, li vilka utom de vanliga beståndsdelar- 

 iie innehålla äfven Lerjord. Man finner vid en 

 revision af dessas analyser, att, vid for Öfrigt 

 samma förhållanden, kiseljordens qvantitet af- 

 tager i den mån lerjorden i större proportion 

 tilikomnier. Det synes således deraf följa, att 

 lerjorden spelar samma roll som kiseljorden, d. 

 ä. utgör en Electronegativ beståndsdel. Men vi 

 liaf^a ingen anledning till den förmodan , att ler- 

 jorden skalle substituera kiseljorden i samma 

 mättningsgrad , d. ä. att till ex. ett Bialuminat 

 vore isomorplit med ett Bisilicat; ty i det fal- 

 let skulle äfven den rena kiseljorden i hergkry- 

 stalien hafva samma kristallisation med den rena 

 lerjorden i Saphiren. Det synes deremot sanno- 

 likast, och rimar sig bäst med resultatet af de hit 

 hörande fossiliers analyser att ett Trialuminat är 

 isomorpht med ett Bisilicat af samma baser, d. 

 ä. att 3 partiklar lerjord motsvara 2 partiklar 

 kiseljord, och att således syreqvantiteten af den 

 ingredierande lerjorden utbyter en qvantitet ki- 

 seljord, innehållande | så mycket syre, elieratt 

 100 delar lerjord ersätta 61,895 delar kiseljord. 

 Vi hafva funnit, att, sedan den flusspatsyrade 

 kalken blifvit afdragen, summan af basernas 

 syre bör, för att constituera den föreslagna for- 

 meln, förhålla sig till kiseljordens syre :: 4:9. 

 Således blir 2,25 den factor som, multiplicerad 

 med summan af basernas syre, ger oss den der- 

 emot svarande kiseljordens syre, likasom om- 

 Yändt 0,4444 är den fartor, som ger basernas 

 syre, då kiseljorden är känd. 



Den ljusare Grammatiten ifrån Åker gaf 

 kiseljordens syre = 28,28, lerjordens = 2,02, talk- 

 jordens =: 9,34, kalkjordens = 3,64, jern- och 



