239 



för j?argasiten 



och f« 



ir Pargas Hornblende 



Kiseljord . . 4^.26 





45.69 



Lerjord . . 11.48 

 Talkjord . . 20.85 





12.18 





18.60 



Kalk jord . . 10.61 





10.57 



Jern-oxidul . 3.48 





7.33 



Mangan-oxidul 0.36 





0.22 



Flusspatsvradkalk 5-73 '' 



' 



5.38. 



Till följe af alla åfvaii beskrefne analyser, 

 och den dem emellan funna analogie synes det 

 vara afgjordt, att Hornblende, Grammatit> Strål- 

 sten, och Ashest constitueras af en partikel Tri- 

 silicat och 3:ne partiklar Bisilicat af vissa baser, 

 innehållande 2 atomer syre; och vi måste före- 

 ställa oss, att desse constitiierande delar, ehuru 

 till sina moleculers form naturligtvis olika, då 

 de i en och samma proportion applicera sig till 

 hvarandra, bilda alltid den gifna kristallformen. 

 Vi hafva sökt bevisa, att lerjorden, eburu icke 

 nödvändig till Grammatitens eller Hornblendens 

 formation, likväl deri kan bli en väsendtig be- 

 ståndsdel, och att den då spelar en electrone- 

 gativ roll, men under en annan mättningsgrad 

 än kiseljorden. Vid fossiliernas theoretiska ana- 

 lys hafva vi vidare antagit flusspatsyran varan- 

 de i förening med kalkjorden , och vi hafva fun- 

 pit att, vid de ej allt för mycket complicerade 

 arter, rigtigheten af detta föreställningssätt vunnit 



*) Det är anmärkningsväi^dt, att GMELiif vid sin analys 

 af Pargasiten erhållit io,o4 proc. kalkjord och 5 1,75 ki- 

 seljord. Vi hafva nemligen sett, att den portion kalkjord, 

 som ingår i silicatet, borde bli 10,61, eller vi finna, att, 

 då den portion kalkjord, som mättar 1,60 d. flusspatsyra, 

 fråndrages den, som analysen gifvit, så återstår 9,83, och 

 den flusspatsyrade kalken blef då 5,73. Det synes såle- 

 des, som skulle vid Gmelins analys, kalk-silicatet blifvit 

 decomponeradt , men flusspaten stannat med kiseljorden: 

 ty 5,73 -l-46,2&= 51,99. 



