^syror till olösliga fällningar, men de sakna så 

 mycket cirakteren af salter, att man bättre och 

 consequentare kan betrakta dem blott såsom, 

 olösiiga dubbelsjror; ty ville man anse dem 

 som salter, så voro dessa mera basiska än alia 

 kända metallsalter, och likväl rodna de starkt 

 lackmuspapper. Då nu Titanoxiden har så af- 

 gjorda egenskaper af en electronegativ kropp, 

 så följer deraf, att namnet Titansyra är vida att 

 föredraga namnet Titanoxid, enär man med 

 oxid vanligen tänker sig en electropositiv kropp, 

 som mera är saltbasis än syra. Jag skall der- 

 före i det följande af denna afliandling i stället 

 för Titanoxid alltid bruka namnet Titansyra. 



Titansyran är en af de svagaste metalliska 

 syror; hon står ungefär i bredd med Tantal- 

 svran och Kiseljorden. I anseende till denna 

 svaga frändskap, är det ytterst svårt att noga 

 lära känna dess egenskaper, i synnerhet dess 

 mättnings-capacitet och dess syrehalt, och ostri- 

 digt är undersökningen af ingen substans för- 

 knippad med större svårigheter än den af Ti- 

 tansyran, såsom man af det följande i denna 

 afliandling får se. 



Jag undersökte först Titansyrans förenin- 

 gar med Alkalierna, för att deraf kunna sluta 

 till dess mättningscapacitet; sedan dess föreningar 

 med några syror, med hvilka hon gifver olös- 

 liga fällningar, och först sedan dessa och mån- 

 ga andra försök icke lemnat mig några nöjaktiga 

 resultat, förenade jag omsider Titan med svaf- 

 vel, och den slutsats jag drog, rörande Titan- 

 oxidens sammansättning, beräknad från den af 

 svafvelbunden Titan, bief den enda fullkomligt 

 tillfredsställande. 



