24? 



öfv^erflödiga alkalit utgÖr det öfra. De söndert 

 delas i vatten, hvilket borttager en del af al-, 

 kalit och qvarlemnar sura olösliga föreningar. 



Då i dessa neutrala titansyrade salter sy- 

 rans syre förhåller sig till basens som 2 ; i och 

 titansyraus syrehalt (Renligt försöken med svaf» 

 velbunden titan) är 33,95 på 100 delar, så är 

 titansyrans mättnings-capacitet 16,98. 



Det är svårt att bestämma på hvilken mätt- 

 ningspunkt de sura olösliga föreningarna stå. 

 Det sura titansj^rade natronet innehåller, efter 

 de båda första analyserna, på 100 delar, i titau- 

 oxiden ^8,55 sjre (^beräknadt efter svafvelbundna 

 titans sammansättning) och i natronet 4>3i, så- 

 lunda mer än sex gånger så mycket; deremot 

 efter tredje analysen betydligt mindre. Det är 

 emedlertid svårt att bestämma dessa salters rätta 

 sammansättning. Ett litet fel i halten af alkali 

 åstadkommer stora olikheter , emedan dess qvan- 

 titet och syrehalt är sä ringa. 



Titansyrans föreningar med Syror. 



Alla Chemister, som arbetat med Titan, an- 

 taga titansalter med titanoxid till basis. De 

 med svafv elsyra, salpetersyra och saltsyra bil- 

 dade salter skulle enligt dem, vid frivillig af- 

 dunstning, kristallisera. Men då de nästan alltid 

 hållit surt titansyradt alkali för ren titanoxid, 

 så voro deras titansalter föreningar af kali med 

 den använda syran. I sjelfva verket bildas ock, 

 då man upplöser titansyradt alkali i saltsyra och 

 öfverlemnar lösningen till frivillig afdunstning, 

 till en del ganska tydliga tärningformiga kri- 

 staller. Men undersöker man dessa, så finner 

 man att de endast bestå af saltsyradt kali. 



