29» 



sandhed j så att skogen knappt äger ~ mils bredd. 

 Smärre barrskogar äro Köpings och Ramsättra 

 Tallar i Köpings socken j Rälla Tall i Högs-» 

 rums socken och Hundtallen *^ i Giömminge 

 socken. De sistnämnde äro små och obetydliga 

 skogstrakter. Samma brist, som Öland röner 

 på skogar, möter äfven Naturforskaren i af- 

 seende på Musci frondosi, skogarnas trogna in- 

 nevånare. De fullkomligare skogsväxterne äro 

 äfven få och mindre märkvärdiga. 



Flera alfvartrakter äro beväxte med smärre 

 Hassel och Enbuskar. Dessa uppnå sällan mans- 

 höjd, h vartill förnämsta orsaken torde ligga i 

 jordens ringa djup, att rötterna tvingas utbreda 

 sig halfbiottade på kalkhällen och aldrig kunna 

 växa åt djupet. Måhända bidrager äfven kalk- 

 jordens enskiita inflytande på vegetationskraften, 

 att concentrera växterne och göra dem mera 

 alpiska. Härom är redan tillförne, i denna korta 

 uppsats anfört. 



Ekskogar utgjorde i forntiden både landets 

 prydnad och rikedom. De hafva likväl under 

 sistförflutne decennier blifvit så uthuggne, att 

 endast spridda träd kunna i inbillningen väcka 

 en dunkel föreställning om den fordna pragten. 

 I Halltorps och Ekerums-gärden af Högsrums 

 Socken äro ännu skyddade och åldriga Ekar, 

 som Öfverflj^tta forskarens själ till desse flygtade 

 tider. Smärre och spridde Risekar träffas här 

 och der i lundarne. 



*) I denna lilla skogspark förekommer ett ocb an- 

 nat träd af Idgran (Taxus baccata L,^. 



K. V. A. Handl. 1821, St. IL 20^ 



