3o8 



farlig för sjöfarande. Det iir således sannolikt 

 att urberget, hvarpå öfvergångs-lagerna hvila, 

 sänker sig under ändarne af landet, i ungefär- 

 ligen samma män, och att Ölands urbergs grund 

 således liknat en kullrig refvel eller en upp- 

 och nedvänd båts kol. 



Oaktadt kalkbergets ungeftirligen lika sänk- 

 ning mot båda ändarna af-Ön, så visar det i 

 öfrigt i anseende till beståndsdelar och deraf 

 härrörande yta samt utbredning, nog olikhet i 

 söder och norr. Det tyckes som hade den li- 

 ka utspridda urkraft, hvålken förorsakat lik- 

 stämmighet mellan båda ändarna i anseende till 

 höjden, icke kunnat verka på beståndsdelarna, 

 utan tillåtit dem att sätta sig efter helt andra 

 förhållanden i en någorlunda jemn fortgång från 

 söder till norr. Det är nu tillräckligt utrönt 

 att en sådan underbädd af Alunschilfer , som 

 Södra Möckleby äger, finnes ingen annorstädes 

 på Öland. Denna södersta delens AlunschifFer 

 tyckes liksom hafva meddelat något af sin be- 

 skaffenhet åt södra landets kalkstenslager. I 

 sammanhang dermed synes det hafva fått en 

 utmärkt smutsröd färg, ett särdeles jordaktigt 

 brott och nästan lerigt utseende samt jemn yta, 

 utan egentligare fördjupningar, men med gan- 

 ska många sprickor , liksom hade det i utmärkt 

 grad varit blott ett mechaniskt nederslag (^se- 

 diment), som sedan under upptorkningen sön- 

 derspruckit. Af sådan beskaffenhet befinnes i 

 synnerhet hela Södra Alf våren vara , h vil- 

 ken utan någon betydlig landtborg eller upp- 

 höjd kalkbrant synes vid Södra Möckleby stå i 

 sammanhang med Alunschifferlagret , och sedan 

 utsträcker sig sä väl söder åt Ottenby, som i 

 synnerhet norr åt förbi Wickleby och Stenåsa» 



