3iS 



socken, der. kalkberget väl är betäckt af jord, men 

 ännu så tunn att den föga kan ge fäste för 

 större skog än vid pass famnshöga Hasselbuskar. 

 Det är också möjligt att Alf vårens grannskap, 

 från Iivilken denna trakten tjckes i flere afse- 

 enden gÖra en öfvergång till de nordligare för 

 det mesta med mera hÖg skog beväxta trakter- 

 na, i sin man nedtrycker skogen. För denna 

 traktens södre kant sjnes i synnerhet Chryso- 

 coma Linosyris vara egnad och för dess inre 

 del den för Öland så egna Ulraus effasa. 



Ännu längre norr åt aftager den egna 

 Öländska vegetationen i det hela allt mer ocli 

 mer. Några utmärkta lundar i denna trakten 

 liga skuggväxter, t. ex. Carex drymeja, Aspe- 

 rula odorata, som sjaias fly de annars så vackra 

 Ölands-lundarna närmare intill Alfvaren. På 

 den smala norra delen eller svansen af Öland, 

 allt norr om Köpingsviken, saknas alla egentli- 

 ga Öl ands- växter, så framt Astragalus campe- 

 stris, som är utspridd frän ena ändan af lan- 

 det till den andra (^men äfven finnes upp emot 

 Nordcap) och Anemone sylvestris icke skola an- 

 ses för sådana. Den derstädes till hälften Gott- 

 ländska naturen ger sig nog tillkänna med Schoe- 

 nus Mariscus i de djupare myrorne, Serapias 

 ensifolia på kalkbergen, o. s. v. De bara fält, 

 som finnas här och der ofvanpå kalklagret i 

 Alböke, Föra och Persnäs socknar, synas mera 

 lida af en hafskyla med sin Plantago maritima, 

 än af någon egentlig Alfvarshetta. 



Ölands östra och vestra hafsstrand skilja 

 sig betydligt från hvarandra utan tydligt afse- 

 ende på större eller mindre nordlig belägenhet. 

 Att den östra i allmänhet skall vara mera låg- 



