34i 



första Lortgick och i de sediiare tillkom under 

 operation. 



Försök med en förening af svafvelbunden Anr^ 

 timon och Antimon-oxid, 



Antimon-syrlighet, beredd af basiskt anti- 

 mon-syrligt kali (Calx antimonii elota) genom 

 digestion med salpetersyra, blandades under 

 ritning med lika delar pulveriserad antimon- 

 metaii, och insattes i en för lampa utblåst glas- 

 kolf af en dryg cubik-tums rymd, hvars hals 

 derefter i ändan utdrogs till ett hårrör. Kolf- 

 ven lades i degel-bad samt upphettades emel- 

 lan kol till rödglödgning, hvilken fortsattes i 

 10 minuter. Då kolfven sönderslogs, befanns 

 1 dess hvalf hvita , eller gulaktigt hvita , subli- 

 merade kristaller af två olika former, nemligeu 

 octaédrer och nålfina prisraeré Den på botten 

 befintliga massan bestod nederst af en metal- 

 lisk regulus, och deröfver af oxiden, utgöran- 

 de en smält gulaktigt grå massa med kristalli- 

 niskt brott, och med små drushål, innehållan- 

 de hvita korta nålformiga kristaller. Af dea 

 erhållne regidus, blandad med 4o procent rent 

 natift svafvel, bereddes, geiiom upphettning i 

 en liten glaskolf, svafvelbundeii antimon, hvil- 

 ken erhölls kristalliserad, och ifrån hvilken det 

 öfverflödiga svajQet var fullkomligt bortdrifvet. 



Den erhållna oxiden i utvalda rena stycken 

 pulveriserades och blandades noga med den fin- 

 rifna svafvelbundna antimon , efter den propor- 

 tion, som Professor Berzelius för Rothspiess- 

 glanserz såsom sannolikast uppkastade formeln 



Sh Ar qSBS"^ bestämmer, d. ä.^ti^ oxid * Af 

 Velbunden metall ^-^ 



