^tt äfveii hela massan af dessa oLservaliöner icke 

 mindre fordrar en ymnighet af inbördes con- 

 troller, hvaraf säkert omdöme må fällas, afven 

 öfver livar och en enskiidts större eller mindre 

 tillförlitlighet. 



4. Sådana gifva alltid de öfvertaliga eqva- 

 tionerna vid handen; men, då, till följe af livad 

 anfördtär, lika så många observationsfel härjemte 

 fordra bestämning, som observationer blifvit 

 uppgifna, blifver icke allenast antalet af obe- 

 kanta qvantiteter i betydligaste måtto ökadt, 

 utan äfven detsamma alltid större, an antalet af 

 derföre gifna eqvationer; så att, om m antages 

 till att beteckna antalet af oberoende constanter, 

 som ingå uti den till formen allenast antagna 

 functionen, och n antalet af de uppgifter, som 

 observationerna lemna, blifver w 4" " de härvid 

 varande obekantas, och 7i de för dessas bestäm- 

 mande gifna eqvationernas antal; hvarföre alltså 

 förevarande problem tilläfventyrs kunde synas, att 

 helt och hållit böra blifva indeterminat. I sträng 

 mathematisk mening blifver det äfven detta, 

 utan någon inskränkning; samt äfven i Physik, 

 inom de giänsor för fel i begångna observationer, 

 som allenast den vidsträsktaste erfarenhet förmår, 

 att för hvarje särskildt tillfälle med någorlunda 

 tillförlitlighet utstaka; dock så, att äfven denna 

 sålunda ännu återstående obestämdhet, igenom 

 en mathematisk theorie för blotta sannolikheter, 

 i sjelfva verket till alla delar upphör, och pro- 

 blemet ändtligen helt och hållit öfvergår, till 

 att vara af ett fuUkomligen determineradt in- 

 nehåll. 



5. I sanning tyckes vid första påseendet, 

 som svårligen någon egenteligen mathematisk 

 grundsats skulle kunna uppgifvas , för ett sträugt 



