393 



att snarare misstäuka, det knappast någon tlieo- 

 retisk speculation gifves, Iivilken, för sitt ali- 

 jnänna infljtande, mera förtjei:fade , att äfven i 

 den utförligaste detalj fullföijas; heist densamma, 

 framföre många andra theorier, i allmänhet på- 

 kallar analysens djupaste ressourcer, iör att alle- 

 städes, som sig vederbör, afliandias. Men icke 

 detta är, h\'^d jag härvid åsyftat; utan allenast 

 att visa öfverensstämmelsen emellan en uti den- 

 samma bevisad grundsats, och en annan gäl- 

 lande för roterande kroppars Principal-axlar. 



y. Analysen nemiigen uppgifver härvid sum-^ 

 man utaf alla qvadrateiiia af begångna observa- 

 lionsfel, såsom den function, h vilken, antagen att 

 vara ett minimum ^ kommer att innehålla de vil- 

 kor, som helt och hållit bestämma oRa nämnde 

 observations-fel^ hvarfÖre, då denna function all- 

 tid kommer att innehålla m indeterminata con- 

 stanter, är klart, af läran om maxima och mi-^ 

 nima i allmänhet, att dess difFerential-coeficien- 

 ter, i afseende på hvar och en af dessa indeter- 

 minater måste antagas = Oj och att således m> 

 nya eqvationer härigenom uppkom maj hvilka, 

 tillsammantagne med de i N:o 4 omtalte n eqva- 

 tionerna, i alla afseenden göra tillfyllest, för att 

 åstadkomma den härvid åsyftade bestämningen. 



8. Emedlertid är alltiid synbart det ytterst 

 nära samband, som är emellan detta problem, 

 och det, att, för b vart och ett gifvet system af 

 materiella puncter, hvilka så väl till inbördes 

 läge, som ock hvars och ens särskilta tröghets 

 moment fullkomligen äro bestämda, finna den 

 räta linien, omkring hvilken hela detta system» 

 med en efter behag antagen angulär hastighet, 

 skulle åstadkomma det minsta möjliga rotations- 

 moment. Detta är af hufvudsakligaste vigt vid 



