3 



utrikes orter, der magnetiska observationer stän- 

 digt fortsättas, har jag, ej blott i Paris, utan äf- 

 ven under min återresa, i början af detta år, ge- 

 nom Belgien och Tyskland, gjort uti Briissel, 

 Göttingen och Berlin försök med den af Gam- 

 BEY förfärdigade och för Upsala Universitets 

 räkning inköpta Intensitets-boussole, hvartill höra 

 de tvenne, uti det följande med N:o i och N:o 

 2 betecknade nålar. Resultaterne af denna un- 

 dersökning utgöra hufvudsakliga föremålet för 

 denna uppsats. 



Innan jag likväl anför sjelfva observatio- 

 nerna, torde några ord böra förutskickas, för att 

 erinra om alla de omständigheter, hvarå afseen- 

 de vid en sådan undersökning måste fästas. För 

 att, vid nålens oscillation, blifva oberoende af 

 tyngdskraften, måste man låta den svänga uti 

 ett horizontelt plan, hvarigenom man dessutom 

 erhåller den vigtiga fördelen, att nålen kan upp- 

 hängas på en ytterst fin tråd, ocii således ingen 

 friktion vid rörelsen komma i fråga. Då den 

 kraft, som härvid verkar på nålen, endast är 

 jordmagnetismens horizontella sidokraft, skulle 

 genom blott dylika försöks anställande å tvenne 

 orter, endast förhållandet mellan de horizontella 

 delarne af intensiteten å dessa kunna finnas. Man 

 måste derföre äfven på samma gång bestämma 

 den vinkel, som magnetiska kraftens riktning gör 

 med horizonten, eller inklination, för att kunna 

 sedermera beräkna förhållandet mellan totala in- 

 tensiteterne. Äro nemligen på tvenne oiter jord- 

 intensiteterna A\ A" och inklinationerna i\ i\ den 

 nyttjade nålens egen intensitet =a, och de för 

 ett och samma antal oscillationer observerade ti- 

 derne t\ t'\ samt B en af nålens momentum 



