73 



drogos, och hvarvid häftiga källådror tillika upp- 

 vällde. Den hepatiska lukten blef efterhand så 

 stark, att den kändes till hela 5o alnars afstånd 

 från stället, och räckte inpå andra dagen, eller 

 tills alla pålarne voro uppdragne, h varefter luk- 

 ten aftog, men vattenådrorna deremot ökades: 

 till föga hugnad vid åtankan å kanalens uppta- 

 gande under vattenytan , helst som de till mängd 

 och storlek ökades till den grad, att det redan 

 vid 2 fots djup under vattenytan blef omöjligt, 

 att på en area af endast 400 qvadratalnars vidd 

 hålla arbetsrummet fritt från vatten med en purap- 

 ning eiler skofFning af hela 600 kannor i minuten. 



Vid denna öfvergräfning mellan Maren och 

 Mälaren, föreföllo åtskilliga mindre betydande 

 fynd af slipade stenar, eller så kallade stridsham- 

 rar, med och utan hål; yxor af ovanlig eller ur- 

 åldrig skapnad m. m., och äfven 2:ne koppar- 

 tackor: den större af il Z;^ tyngd och den min- 

 dre af endast 2^ U., som likväl tyckas vara i 

 sednare tider ditkomne, emedan den mindre ha- 

 de alldeles ingen, och den större allenast fläck- 

 tals var öfverdragen med en sådan ergskorpa, som 

 på ringar och värjfästen m. m., uppgräfne i ätte- 

 högar plägar visa sig. De hafva förmodligen un- 

 der i fordna tider skedd forsling mellan Mälaren 

 och Saltsjön, här blifvit tappade. 



Under vattenytan, upptäcktes i nedra kana- 

 len, vid dess mynning i den så kallade Marstier- 

 ten, 4 fot under sjöbotten och 8 fot under vat- 

 tenytan, en mindre farkost eller båt, till stäfver 

 och köl af ek, men till bordläggning af furu, 

 byggd på klink, med trädnaglar och spik till skif- 

 tes; som tyckes ytterligare bekräfta den tanken, 

 att Maren fordom utgjort en vik af saltsjön, och 

 att denna då ej varit mer än knappt iioo alnar 



