8i 



Oaktadt all omsorg har det icke lyckats mig, 

 att till denna analys kunna använda endast fullt 

 rena prof, fria från all inblandning, sa väl af gång- 

 arten (ett jernoxid-hydrat med lerjord, kiselsyra 

 och arseniksyrad koppar), som af insprängd qvartz; 

 ej heller kunde det förekommas, att med det öf- 

 riga följde en och annan kristall af den gröna 

 Linzenerzen, som visar sig med den blå. Jag an- 

 såg mig lycklig att kunna undvika den äfven åt- 

 följande ziegelerzen och ett hvitt pulverformigt 

 ämne, hvaruti blåsröret tillkännagaf svafvelsyrad 

 blyoxid. 



Efter åtskilliga försök, syftande dels att sön- 

 derdela mineralet med caustikt kali i kokning, 

 eller, efter lösning i syra, med hydrothyon-am- 

 moniak, som skulle afskilja de elektronegativa be- 

 ståndsdelarne från de positiva, dels att bestämma 

 arseniksyran, genom dess förening med oxiderna 

 af jern eller bly, eller såsom svafvelarsenik af- 

 skild medelst saltsyra från dess förening med 

 svafvelammonium, dels ändtligen att utfälla kop- 

 paren på jern, och taga dess vigt efter glödgning 

 i vätgas, ansåg jag den nu följande analytiska 

 metod lemna det säkraste resultat; 



A. Finrifvet och i lindrig värme torkad t prof 

 af mineralet, som i pulverisering alldeles förlorar 

 sin blå färg, och blir smutsigt ljusgrönt, utsattes 

 i platinadegel för lågan af en spritlampa. Vid het- 

 tans första åverkan, innan ännu degeln blef var- 

 mare än att kunna handteras med blotta handen, 

 hade pulvrets färg småningom öfvergått till blå, 

 h varvid en vigtförminskning, lika med hälften 

 af hela den genom glödgning sedermera erhållna 

 förlusten, inträflade. I den starkare hettan för- 

 ändrades åter färgen och profvet blef mörkt bu- 

 teljgrönt. Det förflygtigade ansågs vara vatten, 



K. v. 4. Handl. j83s. 6 



