Ö6 



••>'. .Al-» V- 



ocli liviirs syic viil icke fulll, incn gan- 



ska iiiira, vore hiilflon af arsciiialels, Ijvainf", da 

 valtncls funna syrclialt är i det förhållande till 

 syreatomernc i arscniatct, alt det noga deruti 

 kan inga sAsom utgörande i3 atomer, skulle för 

 mineralets sammansättning uppkomma formeln: 



^'jP + 2(Cn5Äs) + i3H. Men då förhållandet med 



det undersökta ämnet tyckes angifva, att en af 

 deruti ingående föreningar, måste vara ett hydrat, 

 och i synnerhet då man bör förmoda, att de beg- 

 ge isomorfa syrornc dela sig emellan en gemen- 

 sam basis, synes man böra söka det rätta på en 

 annan väg. Jag tror äfvcn, att man bör så länge 

 möjligt hålla sig qvar vid föreställningen, att kop- 

 parsaltets mättningsgrad är rsR'*^:, såsom det vi- 

 sar sig hos den enklaste af dessa föreningar, nem- 

 ligen Olivenerzen enligt v. Kobeixs annalys '-), 

 hvilken med någon afvikelse i anseende till fos- 

 forsyran , för öfrigt alldeles instämmer med en 

 som jag för någon tid sedan utfört. 



Om man således, utgående ifrån denna för- 

 utsättning, söker hydratet, antingen uti lerjorden 

 ensam eller i den och jernoxiden, förenade ge- 

 nom isomorfismen, finner man att, uti förra fal- 

 let, skulle syret i hydratet utgöra för litet mot 



andra termen: fl^^R, som i hänseende till syre- 

 halten vore mera än dubbelt större; och att i 

 det andra alternativet skulle hydratet, bestående af: 



^ >H^ eifva mera än hälften af arsenio-fosfatets 

 FeJ 



*) PoGt.ENDOBfFS Annaler, i83o, N:o 2. 



