d. SM il, lörcniido med 323 d. hlyoxid, Idgdt j)u 

 clL vAU lackiiuispuppcr, rodnar dclla ganska lyd- 

 lis;L eller en sLinid , dinigenonj, alL vallnel, l)ildar 

 SIM t ciLron.syi adl 1)1\ , .sr)rn löses deri. 



Da en Idsnini,' al citronsyra blandas tdl en 

 lösning ai iilliksyrad hlyoxid, sa las en liillning, 

 som, efter lindrig tviUtning, haller mera basis 

 än det neutrala. IJIandas, i omviind ordning, 

 lösningen af hlysaltet till citronsyran, så falles ett 

 surt salt, sa länge någon ont fälld citronsyra finnes 

 i vätskan, ett öfverskott af tillsatt hlysalt förvand- 

 lar en motsvaranile del af fällningen till ett neu- 

 tralt salt. Om (ill en lösning af citronsyradt na« 

 Iron, hland.is en liisning af ättiksyrad blyoxid, 

 su ujiplöses fällningen äter efter omskakning, och 

 detta fortfar till en viss grad, hvarefter fällnin- 

 gen blir beständig. Denna löslighet beror pä bild- 

 ningen af ett dubbelsalt, som är lösligt i vatten. 

 Ulan att iitliksyrad ])lvo\id tillkommer i öfver- 

 skott och nncereras med fällningen, är man ej 

 säker att hafva den fri frän ett faldt dubbelsalt. 

 Tvättas fällningen sedan pä fdtrum, utan att tätt 

 och ofta omröras, sa har man ofvanlill ett mera 

 basiskt salt ;in nedtill, och om blandningen tor- 

 kas, och, ulan alt gencmi rifning sammanblandas, 

 användes till analys, sä far man af flera analy- 

 ser icke tvä som öfverensstämma. Jag anför dessa 

 omständigheter, för att visa hvad som i mina för- 

 sök inträffade, och som, dä jag ej ännu hunnit 

 uppleta orsaken till alla anomalierna, icke litet 

 invecklade undersökningen. 



Jag försökte nu att fälla en lösning af ät- 

 tiksyrad blyoxid i alkohol med en lösning af ci- 

 tronsyra, äfvenledes i alkohol, och att med alko- 

 hol uttvätta fällningen, så länge alkoholn syntes 

 innehålla något upplöst bly salt. Jag erhöll nu en 



