' ^7 



jiVägdt efter att vara torkadt i öppen luft vid 

 + 16°, förlorade vid torkning i +100° 12 proc. i 

 vigt af bortgånget vatten. De återstående 0,88 

 förbrändes i en platinadegel, den koJsyrade ba- 

 ryten brändes till hvithet, och dess bortgångna 

 kolsyra ersattes med litet kolsyrad ammoniak, 

 som efter intorkning genom lindrig glödgning af- 

 drefs. Saltet vägde dä 0.64 gr. I ett annat för- 

 sök erhölls af i.i5 vattenhaltigt, men öfver svaf- 

 velsyra under en glasklocka vid +16° torkad t, 

 salt 0.739 gr. kolsyrad barytjord. dessa resultat 

 instämma fullkomligt med formeln BaC + 2H, en- 

 ligt hvilken saltet innehåller 5o.o3 d. barytjord, 

 38.23 d. citronsyra och i i.yS d. kemiskt bun- 

 det vatten. Detta försök ådagalägger således, att 

 citronsyrans atom består af C^^H^^O*, hvilket jag 

 här med C uttryckt, och ådagalägger således, att 

 de resultat jag dragit af mina äldre försök till 

 denna syras analys, icke äro felaktiga. 



Sur citronsjrad barjt. Chlorbarium fälles 

 icke af citronsyra, men omen kokhet blandning 

 af båda, försättes med en kokhet upplösning af 

 citronsyradt natron, så länge den först uppkom- 

 mande fällningen åter upplöses, och sedan lem- 

 nas att svalna, så afsätter sig ett surt salt i form 

 af ett kristalliniskt, lätt pulver. Samma salt fås, 

 om en utspädd kokhet upplösning af citronsyra 

 blandas med en lösning af ättiksj^ad baryt, till 

 dess att fällningen begynner icke mera upplösas, 

 silas och afdunstas, hvarunder saltet afsättes på 

 vätskans yta, och faller tid efter annan till bot- 

 ten. Det fås blandadt med mycket neutralt salt, 

 om citronsyra blandas till ättiksyrad baryt. Det 

 fås slutligen äfven då citronsyrad baryt behand- 

 las med citronsyra i öfverskott, dock otillräckligt 

 att upplösa det. Säkrast fås det äfven nu om lös- 



