i3i 



i vigt. Detta beslärades så väl på saltet i kri- 

 staller, som i fint pulver, sedan de förut varit 

 torkade vid +i6°, under en glasklocka öfver svaf- 

 velsyra. Under förlusten af detta vatten förän- 

 dras saltets utseende föga, och det fortfar ät^ 

 vara genomskinande. Var det pulverformigt, så 

 sammanbakar det vid +100° till en klump, som 

 är ogenomskinlig kring kanterna, men genomski- 

 nande midluti. Löses saltet i litet vatten, och af- 

 dunstas i vattenbad, till det förlorat sä mycket 

 vatten det i denna temperatur kan mista, så är 

 det återstående nästan alldeles genomskinligt. — 

 Det förlorar sedan intet vid en temperatur som 

 går till +110°. Det citronsyrade natron, som blif- 

 vit användt till mina försök, var, för hvarje sär- 

 skilt analys, produkt af en särskilt beredning, jag 

 hade till och med för denna beredning användt 

 citronsyran i dess båda olika modifikationer af 

 vattenhalt, men resultaten förblefvo af alla full- 

 komligt enahanda och konstanta. Saltets analys 

 skedde på följande sätt. Sedan saltet icke mer 

 förlorade i vigt i en ström af vattenfri luft vid 

 + 100°, vägdes det, brändes, alkalit förenades 

 med saltsyra, vätskan silades, kol-återstoden tvät- 

 tades, och det genomgångna afdunstades i en vägd 

 platinadegel i vattenbad till torrhet, och upp- 

 hettades sedan till förjagande af all fuktighet. 



1.286 gr. citronsj^radt natrou gåfvo cyöSS 

 gr. chlornatrium. Beräknadt derifrån, väger sal- 

 tets atom I 232.33. 



2 gr. vattenhaltigt salt förlorade vid tork- 

 liing i en ström af vattenfri luft vid +f00° o.35 

 gr. De återstående i.65 gr. gåfvo 0.981 gr. chlor- 

 natrium, hvilket ger atomvigten till 1233.8. Jag 

 anser öfverflödigt att anföra flera af dessa ana- 



