1 34 



ingen ny förhoppning om löiklaringen af dessa 

 bråk, som äro beräknade frän natronets atomvigt. 



Denna egenskap, att vid en högre tempera- 

 tur afgitVa mer vatten, än saltet synes såsom så- 

 dant innehålla, tillhör ej natronsaltet ensamt, 

 utan synes vara en allmän egenskap af citronsy- 

 rade salter. Den framställes af barytsaltet, på ett 

 sätt, som är vida mer intressant än med natron- 

 saltet, emedan barytsaltet vid +«oo° kan släppa 

 allt deri befintligt vatten. 



1.539 gr. neutral, viHenhaltig, citronsyrad 

 barytjord, som vid +16° varit lemnad under en 

 glasklocka öfver svafvelsyra i 16 timmar, upp- 

 hettades till +i5o°. Det vägde nu 1.355 och ha- 

 de förlorat o.i84> h vilket med o.oo3 öfverstiger 

 den halt af kristall vatten, som efter räkning bordt 

 finnas deri, och utgjorde 0.181. I denna tempe- 

 ratur blef ej förlusten ökad af dess längre fort- 

 sättning. Nu upphettades saltet rill +190°, hvar- 

 vid dess vigt förminskades till 1.325. Det hade 

 således förlorat o.o3, hvilket icke af temperatu- 

 rens längre fortfarande förökades. Då vi förut 

 sett, att barytsaltet håller 2 atomer kemiskt bun- 

 dit vatten, och o,o3 är | af 0,181 (med en af- 

 vikning, som väl knappast i den använda qvan- 

 titeten varit märkbar på vågen), så är det klart, 

 att äfven här, vid den högre temperaturen, i 

 atom vatten bortgått från det neutrala barytsal- 

 tet, hvilket förut intet vatten innehöll. Då sal- 

 tet efteråt öfvergöts med vatten, och detta af- 

 röktes, samt saltet torkades vid en temperatur, 

 som med några grader öfversteg +100°, så er- 

 hölls åter 1.355 gr., och saltet var återförvandladt 

 till citronsyradt '•'). 



*) Jag försökte huru sesqvicitrat af blyoxid skulle skic- 

 ka sig under lika omständighef. Saltet inJades i små 



