1 35 



Del är ganska tydligt, att vid detta tillfälle 

 vatten bildas, antingen endast på syrans bekost- 

 nad, eller af basens syre med syrans väte, och 

 att, då efteråt välten tillkommer, en motsvaran- 

 de qvantitet deraf sönderdelas, och dess elemenr 

 ter ingå såsom sådana i det nybildade citrons}''- 

 rade saltet. Men hvarföre härvid icke mer än | 

 at. väte och i at. syre förenas till vatten, det 

 kan ej inses. Det måste vara klart, att det som 

 af syran återstår, (4C4-3|H+3?0) icke mera kan 

 utgöra en enda kropp, utan att återstoden af saltet 

 måste anses innehålla minst 2, antingen ett halo- 

 idsalt med odekomponeradt citronsyradt, eller ett 

 natronsalt af tvenne s3'^ror, som vattnet åter för- 

 vandlar till citronsyradt natron. Sådana omsätt- 

 ningar föregå möjligen ofta med organiska äm- 

 nen, kanske beror på dera många af lifvets fe- 

 nomen, men tillfället att märka när de föregå 

 saknas. Tilläfventyrs är det här med citron- 

 syrade salter iakttagna fallet ej sällsamt, och 

 inträffar med flera andra. Den af Braconnot be- 

 skrifna, med vinsyran isomeriska syra, som bil- 

 das, då vinsyra starkt upphettas, dock icke så, 

 att den sönderdelad öfverdestilleras, och som 

 ifrån att i början vara vinsyran så olik, smånin- 

 gom förvandlas till vinsyra igen, antingen den 

 är för sig sjelf, eller förenad med baser, beror 

 tilläfventyrs endast på en sådan omständighet, 



kristaller. Efter g limmas utsättande för +i4o° hade 

 2,1 grammer föriorat o.oi, och säg alldeles oförändradt 

 ut, men lyste i massa gulaktigt. Vid +186° fanns 

 det hafva utpost, var gulaktigt och luktade vidbrändt. 

 Det hade förJorat i vigt 0. 19g. Efter sönderdelning 

 med svafvelsyra gaf det, jemte en ringa portiou fär- 

 gade produkter af decomponerad citronsyra, det me- 

 sta kristalliserad citronsyra åter. 



