i5i 



pare, igenfinnas på tergum abdominis hos några 

 Braconer, tills de slutligen hos några andra ar- 

 ter öfvergå till fullt utbildade segmenter. När 

 nu till alla dessa likheter man äfven lägger öf- 

 verensstämmelsen i lefnadssätt, så synes mig 

 att skilja Chelonus ifrån Ichneumonidernas fa- 

 milj vara samma förhållande, som att lösrycka 

 en länk ur den kedja, som naturen sjelf genom 

 affiniteter samraanknutit. 



Latreille föreslår följande indelning bland 

 arterna af detta genus: i:o Abdomen distincte 

 clavatum, basin versus sensim paullo angustius, 

 segmentis dorsalibus 3:bus &c, ; 2:0 Abdomen 

 breviter ovale et ad basin truncatum, depres- 

 sum, segmentis dorsalibus 3:bus &c.; 3:o Abdo- 

 men subovatum et ad basin truncatum, inarticu- 

 latum &c. Nees von Esenbecr följde äfven den- 

 na vink. Af följande skäl har jag trott mig ej 

 böra begagna samma ledtråd, oaktadt arternas 

 antal inom genus derigenom måhända kunnat 

 fördubblas. Ahdomens form är nemligen den 

 väsendtligaste karacter hos Chelonus ; men om 

 nu denna gräns skulle utvidgas, så skulle äfven 

 inom densamma flere arter instängas, på hvilka 

 andra genera ägde naturligare och rättmätigare an- 

 språk. Så är åtminstone förhållandet med de 6 

 arter ■^), som Fallen i sin Methodus anförer; 

 2:ne af dem har jag sett mig nödsakad reducera 

 till genus Bracon; ty den ene (af författaren 

 kallad Jlavator^ har hemisfasriskt hufvud, klot- 

 runda ögon, deprimerad abdomen med trans- 

 verselt intryckta punktserier på tergum, och nå- 

 gra få fina analsegmenter, som i en viss dager 

 kunna skönjas, — kännemärken, hvilka i full- 



*) Species Svecise 6 Fallém 1. c. 



