i niimdo Vk;i(l<'inic.s liaiidliiignr. Denna ul- 

 niiiikla skiifl, npplngandc mer än lo Iryckla 

 ark, ulgör, bland de talrika som den aJlidne el- 

 IcileTnnaL, den som klarast utlijcker dess tän- 

 kesätt, som emhctsman och undersate. Författad 

 under föista dagarnc af en timad stats-iividf- 

 ninc;, framg;lr l>erätlelsen med ett värdif,'t lugn, 

 klart uj)])lysandc händelsernas orsaker oeii följ- 

 der; stödande sig pa ofTentliga handlingar (m Ii 

 allmänt kända tilldragelser, utan sidohugg till 

 eget försvar; hvarken förnärmande sanningen 

 eller den aktning h varje ädel man är skyldig 

 olyckan och den fallna mcnskliga högheten; samt 

 slutande sig med följande lika ans[)räkslösa som 

 enkla framställning: "Eders Kongl. Höghet vär- 

 "des vid dess bedöm mande taga i nådigt öfver- 

 "vägandc den tids bekymmersfulla omsländighe- 

 "ter i h vilken jag var kallad att tjenstgöra. Med 

 "en redlig undersätes u])pi iktighet har jag i min 

 "befattning alltid framställt, hvad jag efter mitt 

 "bästa förstånd och samvete trott vaia Konun- 

 "gen och fäderneslandet nyttigt, samt derefter 

 "med en militärs skyldiga lydnad verkställt de 

 "högre ordres mig blifvit gifna." 



Friherre af Tibell lemnade det upphöjdare 

 rum han innehaft och inskränktes till utöfnin- 

 gen af sina vanliga embetsmanna-göromål ; men 

 tillitades så ofta förrättningar sig företedde, som 

 fordrade mödosamt personligt arbete och mogen 

 erfarenhet i förvaltnings-ärender. Sålunda för- 

 ordnades han redan den i5 Augusti 1809 till 

 ledamot i komiten för utarbetande af plan till 

 en allmän passevolans-inrättning för indelta ar- 

 mens underhåll vid möten; den 19 September, 

 att som Konungens Kommissarie afgå till Frank- 

 rike för att utvexla krigsfångarna, samt den 26 



Febru- 



