21 



dre an den dermed lika stora qvadraten. På 



samma sätt kunna vi anse rektangeln (fr-c) sam- 



b c 

 mansalt af fyra andra med sidor — — , — , och 



diagonal = — , h vilkas medeldistans från det ge- 



mensamma hörnet, d. ä från hela rektangelns 

 midt, derföre blir hälften af dennes från dess 

 hörn — i M. Hela rektangelns distanssumma är 



derföre = alla dessa smärres =4- — och 



2 2 2 

 följaktligen dess medeldistans från sin midt (eller 

 medja) = i M eller blott hälften så stor som från 

 endera hörnet. Detsamma måste gälla när den 

 är ganska smal och således för räta linien. Också 

 är, om x är stycket af en rät iinea a från dess 



ända, dess distanssumma S = fxdx = — — — och 



J 2 2 



medeldislans följaktligen =S:a = \a. För en linea 

 c=a + b = sammansatt af a och b är derföre di- 

 stanssumman = l • (« 2 -f& 2 ) = ^{cf+c-a 2 ), hvilken är 



minst nemligen —a? — ( — y, när a — c-a = o, eller 



a — \c, då dess medeldistans från dess midt blir 



= — : c = — c, under det den från ändan var = —c. 



4 4 2 



Räta limens AB (fig. 2) Tab. I. medeldistans från 

 en yttre punkt C erhålles lätt af det föregående. Är 

 nemligen ac=b, A ACB = <p, så är c = bT(p, de = 



^ , a = BC = r = b ;C(p och dess distanssumma 



«V 2 



således =frde =J^ =^-f(p om /> = i (^ + 



+ LTl°(p) såsom förut. Åstundar man den för styc- 

 ket BD = d, så sätt vinkeln ACD = (p', så blir den 



=,b\((p'- f(p), samt dess medelafstånd M=b • ~jf = 



Tip'-Tif> 



