51 



gränsningen hindrar dock icke alt vissa delar hos 

 växten kunna anses ha en mera afslutad utveck- 

 ling (bladnatur), andra en mera oafslutad (stam- 

 natur). Stiplernä böra o tan tvifvel hänföras till 

 det förra slaget. Innan likväl något närmare be- 

 stämmande om stiplernä kan förekomma, torde 

 det vara nödigt att eranska de former och förhål- 

 landen, hv-ari de hos växterna förekomma. 



II. Stiplernas olika former. 



Stiplernä förekomma hos växterna sällan fria, 

 livar för sig; vanligen äro de sammanhängande, 

 dels sinsemellan, dels med något främmande or- 

 gan; hos många växter utvecklas inga slipler, el- 

 ler framkomma de så föga utvecklade, att de här 

 sägas saknas. Dessa vanligast förekommande fall 

 ha varit utgångspunkten för alla gifna förklarin- 

 gar af stiplernä; emedan de hos Kosaceer, Legu- 

 minoser o. s. v. sammanhängde med bladet, an- 

 sågos de som delar deraf, såsom de nedersta för- 

 krympta småbladen (Agardhs Organ. § 83\; emedan 

 de hos några Monocotyledoner blott uppträda så- 

 som en liten tunn rand på sidan af bladstjelken, 

 så antogos stiplernä vara de af det påträngande 

 bladet framskjutna kanterna (Schleiden Grundz. II. 

 p. 483}. Men lika oriktigt som det skulle vara 



pel att förtiga. Efter den deduktion, jag ofvan gjort, 

 behöfver man ingalunda tillgripa dessa förklaringar: 

 En blad-del kan visserligen framkomma ifrån en an- 

 nan blad-del. Båda de citerade bestämningarne äro 

 också utan tvifvel för många växter oriktiga. Po- 

 maceerne vederlägga det första antagandet, hvarföre 

 också Schleiden för dem antagit ett oäkta germen 

 inferum. Äfven Irideernes germen inferum synes mig 

 uppkomma af carpellarblad. Stigmat synes mig ut- 

 skjutas ifrån germen äfven hos flera andra växter t. 

 ex. Polygoner o. s. v. 



