52 



att vid en förklaring af stammen ulgå ifrån dess 

 förkrymptaste former, t. ex. hos Lemna, lika orik- 

 tigt måste detta vara, då frågan är om stiplerna. 

 Förklaringen af stiplerna torde då böra sökas der 

 de förekomma i sin mest utvecklade form, der 

 de fullkomligt ha differentierat sig ifrån bladet; 

 och de karakterer, stiplerna här visa, torde anses 

 såsom utmärkande för dessa orkaner och böra sö- 

 kas af ven der, hvarest stiplerna förekomma min- 

 dre utvecklade, eller sammanhängande med andra 

 organer. Det förändrar icke naturen af en slån- 

 dåre, antingen den är fri, eller sammanvuxen med 

 coroila. Jag har derföre trott det passande att 

 ulgå ifrån de växter, som ha stiplerna fria. 



1. Stiplerna fria. Undersöker jag en sig ut- 

 vecklande knopp af Liriudendron, så finner jag yt- 

 terst 2:ne bruna, nästan ovala, convexo-concava 

 fjäll, begynnande årets vegetations-cyclus, och in- 

 om sina valvat hopliggande kanter inneslutande 

 ett genom utveckladt internodium skildt, med 

 fjällen decusseradt blad, jemte en ny knopp i 

 axillen af bladet. Denna nya knopp består af 

 2:ne gröna fjäll, i allt utom färgen överensstäm- 

 mande med de bruna, och såsom de omslutande 

 ett blad med en ny knopp, sammansatt på sam- 

 ma vis. Redan första ögonkastet visar alt de 

 bruna fjällen och de följande gröna stiplerne äro 

 fullkomligt enahanda organer. Så snart knoppen 

 öppnat sig, upphöra fjäll och slipler att växa; de 

 förvissna småningen och affalla. 



Hos Tilia alba äro stiplerna hinnarlade, på 

 båda sidor glatta, sessila, insererade en på hvar- 

 dera sidan om bladstjelken. De omsluta el t pa- 

 renchymatöst, på undre sidan hvitludet, peliole- 

 radt blad, som är decusseradt med stiplerna, jemte 

 en ny knopp, sammansatt på samma vis. Så snart 



