66 



sammanvuxen af 2:ne, vända med ryggarne emot 

 h varandra; men i sjelfva verket motsvarar den 

 väl en enda, med kanterna inrullade öfver den 

 knopp, hvars yttersta organ den är, men på ryg- 

 gen, der den legat tryckt emot föregående bladels 

 skarpkanliga petiolus, märkt med 2:ne motsva- 

 rande kanter, b vilka äro försedda med cilier. 

 Den andra slipulan (b, b\ b 2 ) sitter innanföre ocb 

 alltså något, fastän omärkligt, liogre än den förra. 

 Den är dubbelt högre till längden ocb innesluter 

 inom sina inrullade kanter bladet (c, c\ c 2 ), som 

 med ofvanytan vändes emot stiplerna (folium sti- 

 pulis opposilum). Bladet ocb stiplerna äro åt- 

 skilda af ett kort, nästan outveckladt, stängelled. 

 I vinkeln af bladet sitter en ny knopp, konstru- 

 erad som den förra. Dess yttre stipula har sin 

 eilierade rygg, liggande emot det stödjande bladets 

 petiolus. Undersökes denna knopp tillräckligt späd, 

 så synes intet spår af den inre stipulan; men 

 genomskär man den yttre, så finnes den andra sti- 

 pulan inom den. Inom den inre stipulan ligger 

 bladet. I de fullt utvecklade knopparne är der- 

 emot den yttre stipulan ofta förtorkad (a), under 

 det den inre är saftig ocb röd. Undersöker man 

 en blomknopp, så befinnes det att den yttre sti- 

 pulan (a 3 ) icke allenast ligger som de föregående, 

 med ryggen tryckt emot det föregående bladet, 

 utan den sammanhänger dermed och bildar på 

 dess framsida en vaginerande hylsa, ungefär som 

 på umbellaternas blad. Af den andra stipulan 

 synes i blomknoppen intet spår, men i dess ställe 

 finnes på den utvecklade blomsljelken, under spa- 

 dix, en spatba (7> 3 ) som till färg, form och konsi- 

 stens fullkomligen ofverensstämmer med stipulan. 

 Får jag alltså antaga denna spatba såsom denna 

 andra knoppens stipula, så har jag Öfverallt knop- 



