77 



1. p. 465) att stiplerna utvecklas före bladet. 

 Schlkiden (Morpholog. p. 484 5 ) påslår motsatsen och 

 klandrar ganska bittert Link for dess uppgift. 

 Motsägelsen synes ha uppkommit derigenom, att 

 nian betraktat olika växter och trott att förhål- 

 landet öfverallt varit enahanda. 



I sjelfva verket torde också förhållandet öf- 

 verallt vara delsamma, och sliplerna de först ut- 

 vecklade organerna. Men då, som nyss anmärktes, 

 elt si ängel-led kan utvecklas såväl emellan stip- 

 ler och blad, som emellan blad och följande stip- 

 ler, så blir utseendet i båda fallen olika. I förra 

 fallet synes bladet vara yttre och förr utvecklad t, 

 i senare fallet synas stiplerna vara de yttre or- 

 ganema; eller med andra ord, i förra fallet om- 

 sluter bladet sliplerna, i senaie omsluta sliplerna 

 bladet. 



5 ) Von allén Theilen des Blattes entwickeln sich die so 

 eben ervvähnten Organe (Nebenblätter) zuletzt, wie 

 das schon eigentlich von selbst ans der gesetzmässi- 

 gen Entwickelnng des Blattes von ohen naeh unten 

 folgt, aber aueh gar leicht sich durch Beobachtung 

 an jeder Knospe einer Pflanze, die nnr irgend so 

 ausgebildete Nebenblätter hat um die Untersuchung 

 zu erleichtei n. Utan att fästa mig vid den ofvanför 

 af mig lemnade förklaringen, enligt hvilken Schi.eidens 

 påslående är oriktigt i allmänhet, synes mig vissa 

 växter (Tilia, Fagus, Vitis, Viola, Lepigonum, Gera- 

 nium o. s. v., huru man än vill förklara förhållan- 

 det, bestämdt motsäga det Schleidenska påslåendet. 

 Endast hos Salix synes motsatsen äga rum. Stiplerna 

 utväxa bär först långt efter bladet; men observeras 

 förhållandet nögare, så synas stiplerna anläggas här 

 såsom hos andra växter, men de förblifva, åtminstone 

 hos de nedre bladen på års-skottet, länge såsom yt- 

 terst små glandier. Kanske står härmed i samman- 

 hang, att äfven länderna på bladen bli märkbara 

 först långt efter bladens bildning. 



