86 



2. Blomsterknoppen. Att Bracteer och Invo- 

 Jiicrer hos många växter, och väl hos de flesta 

 som äga stipler, motsvara de sammansmälta slip- 

 lerna, bevisas genom de tydligaste öfvergångar. 

 Hos Monocotyledonerna är öfvergangen ifrån bla- 

 dens . vagina till spathan ofla ganska märkbar. 

 Hos Blusa äro bräcteerna stora, röda, stjelkom fat- 

 tande, med longitudinella vener. Ofta finnes ett 

 rudimentärt blad ute på spetsen af de nedre, röda 

 bracteerna. Det kan alltså hår, svårligen nekas, 

 att den röda delen motsvarar vaginaldelen (stip- 

 lerna) och det öfie rudimentära gröna bladet mot- 

 svarar bladets lamina. Ser man på nervering och 

 ställning i allmänhet, så synes det mig som hos 

 Bichardia förhållandet vore enahanda. Den stora 

 hvita spathan motsvarar bladets vagina, och den 

 gröna spetsen är det enda som återstår af det 

 rudimentära bladet. Jag har redan ofvanför an- 

 tyd t, att hos Anthurium motsvarar spathan den 

 inre stipulan, under det den yttre sitter vid vuxen 

 den närmast undre petiolus — såsom dess vagi- 

 - lierande hylsa. 



Hos Dicotyledonerna kunna otaliga exempel 

 uppsökas, der öfvergangen ifrån stipler till brac- 

 teer är alldeles påtaglig. Det har ofvan blifvit 

 anmärkt, att Tussilago-arlermi ha stammar af2:ne 

 slag. På dem som bära blommor förekomma stip- 

 lerna såsom fjäll, ofta med ett rudimentärt blad 

 på spetsen. Hos dem är öfvergangen ifrån de ne- 

 dre fjällen till de öfre bracteerne, och ifrån dessa 

 till Anthodiernas involucral-fjäll så tydlig, alt det 

 är svårt se någon gräns dem emellan. Hos Bheum 

 är påtagligen ochrean, och icke bladet, det organ 

 som motsvaras af braetean. Så är äfven hos många 



o 



Umbellater, hos Helleborus foetidus, Amentaceerna 

 och otaliga andra, onekligt att bractean motsvarar 



