91 



climenlära bladet icke hopsmälte) ? Möjligtvis är 

 förhållandet sådant hos Berberideerna. 



Hos Mahonia repens sitter ofta under det ter- 

 minala blomstret ett mer eller mindre rudimen- 

 tärt blad, än 3-flikigl, än ägande 2:ne foliola och 

 en liten konisk intermediär spets vid ändan af 

 vaginaldelen (stiplerna). Innanför detta rudimen- 

 tära blad komma nu 4 större fjäll, fullkomligt lika 

 till form och konsistens det beskrifna bladels va- 

 ginaldel, men utan spår till några foliola. De äro 

 i toppen svagt 3-spetsade, antydande en samman- 

 smältning af 2 stipler och 1 blad. I vinkeln af 

 dessa fjäll sitter en racemus axillaris. Den ter- 

 minala bladknopp, som sitter i midten afracemi, 

 bär ytterst 4 stora membranösa fjäll, under spet- 

 sen 3-uddiga; sidouddarne enkla, hinnartade, den 

 medlerste bärande rudimenter af foliola. Efter 

 dessa fjäll kommer ett utveckladt blad med lyd- 

 liga stipler. Det är sålunda tydligt, att fjällen 

 utgöras af båda stiplerna och elt rudimentärt blad. 

 På blommornes racemus är öfvergången synbailig 

 ifrån stipular-fjälleu till hractecz och bracteolce. Ja! 

 hos de späda sepala synes ännu q var den 3-ud- 

 diga spetsen. De äro alltså blad reducerade till 

 vaginaldelen (stiplerna), der sjelfva bladet ännu 

 icke är antydt genom annat än den medlersta 

 udden. Derefter följa petala, i toppen starkt ur- 

 nupna (2:ne stipler), och midt framför urnupnin- 

 gen sitter ståndaren (bladet). 



Jag har med dessa exempel velat antyda, alt 

 blomknoppen ofta repeterar, eller åtminstone kan 

 återge de förhållanden, som förekomma i blad- 

 knoppen. Blommans yttre organer synas mot- 

 svara perulse (stipler), de innersta (carpellar-bla- 

 den) böra väl anses som blad. Emellan båda fin- 

 nas delar, der både stipler och blad komma till 



