95 



som icke ha spår till blad; de re fler följ;i inåt nå- 

 gra ochreer, h varmed el t föga ut vecklad t blad 

 sitter förenad l, och slutligen följa regelbundet al- 

 ternerande ochreer och blad som äro fullt ut- 

 vecklade. Ser man nogare efter, så befinnas flera 

 axillarknoppar sitta jemte bladen, men vanligen 

 på olika sida. I de nedersta axillerna år det väl 

 dessa knoppar, som följande året komma till ut- 

 veckling. I de närmast öfre utgöras dessa knop- 

 par af en ochrea, som omsluter alternerande ochreer 

 och blad, mer eller mindre utvecklade. De öfre 

 axillai knopparne utgöras af en ochrea, som omslu- 

 ter alternerande ochreer och blomster. Då såle- 

 des en konstant altérnering äger rum af ochreer 

 och blad, och af ochreer och blomster, så synes 

 mig som hela blomstret måste betraktas såsom re- 

 presentant för bladet; att följaktligen den till ett 

 appendikulärt organ (blad) afsalta cellmassan ge- 

 nom metamorfosens inträdande utvecklat sig till 

 en hel inflorescens. Är det i sådane fall tillåtet 

 att sluta ifrån yttre likheter, så bör det väl äfven 

 anmärkas, att emellan bladets hufvudnerver och 

 blomstrets peduncler finnes en ganska märkbar 

 likhet i förgrening och disposition, och att sjelfva 

 laminan i det mycket späda bladet ligger hopvi- 

 ken på ett sätt, att man lätteligen förledes till 

 den tro, att de delar af laminan som tillhöra 

 hvarje nerv blifvit förvandlade till blomdelar. 



Då hos Morus alba knoppen först begynner 

 svälla, är den utvändigt beklädd af några perulog, 

 h vardera motsvarande 2:ne stipler hos de öfre 

 bladen. Emellan stiplerna och det al dem om- 

 slutna bladet är ett kort stängelled. Tvänne stip- 

 ler och ett blad alternera sålunda regelbundet. I 

 vinkeln af bladet (men något snedt) utvecklas en 

 axillarknopp, utgjord af en bractea, till form och 



