118 



Denna inrättning, som jag vill kalla galvanisk 

 differential-thermometer, kan infogas uti ledningen 

 AC på motståndsmätaren. Om nu galvanomeler- 

 nålen medelst rheochordet inställes på 0, så be- 

 liöfver man blott a ('taga locket F ocli hålla handen 

 fram före på en fots afstånd, för alt magnetnålen 

 skall börja afvika. Afvikningens storlek beror na- 

 turligtvis af rheomotorns beskaffenhet. Vänder 

 man denna differential-thermometer emot olika 

 delar af rummet, så uppkomma olika utslag, så- 

 som på en känslig thermomultiplikator. 



En ännu större känslighet skulle visserligen 

 äga rum, om koppartråden uti den flata spiralen 

 icke vore öfverspunnen med silke, som absorberar 

 en del af del strålande värmet och med svårig- 

 het släpper det igenom till kopparen. Men man 

 bör ihågkomma, alt det är nödvändigt icke taga 

 r' för liten, om man skall med rheochordet kunna 

 inställa galvanomelern på 0, och till delta ända- 

 mål vill kunna afläsa t. ex. en milliondel af r . 

 For att 9 må blifva så liten som möjligt, är det 

 fördelaktigt, alt m är mycket nära =1, Ii vilket 

 {bidrar, alt motståndet inom de koppartrådar, som 

 förena diflerential-lhermometern med A och C på 

 motståndsmälaren, är ytterst litet i förhållande 

 till motståndet uti spiralen. De praktiska svårig- 

 heterna skulle icke vara så obetydliga, atl inom 

 ett litet rum anbringa en lång metalltråd, liyars 

 olika delar icke skulle beröra h varandra, så vida 

 metalltråden icke vore med silke öfverspunnen. 

 Likväl äro dessa svårigheter kanhända icke oöf- 

 vervinnerliga. Fördelaktigast skulle väl då vara 

 att begagna en fin jerntråd, h vars ledningsförmåga 

 blott är ungefär £ af kopparens och tillika varie- 

 rar hastigare med temperaturen. 



