133 



Efter dessa analyser kunde man betrakta denna 

 metamorfos-produkt som en amorf modifikation af 

 harzet beta, ehuru dess egenskaper i öfrigt ställa 

 densamma harzet gamma mycket närmare; ty 

 deras smältpunkt, spec. vigt, förhållande till vat- 

 ten och ättiksyrad blyoxid öfverensstämma i all- 

 mänhet med hvarandra. 



III. Harzet delta ur gutta percha. Gu t ta per- 

 cha, som blifvit kokad med alkohol af 0.81 spec. v. 

 och hvarifiån de förut beskrifna harzerna blifvit 

 afskilda, behandlades på samma sätt med alkohol 

 af 0.83 spec. vigt. Med den lösning, som härvid 

 erhölls, förfors på samma sätt som med den förra, 

 med den skilnad blott, att alkoholn fick afdunsta 

 på vattenbad, ej som förut i vanlig kammar värme. 

 Sedan följde maceration med eter, h varvid den 

 obetydliga qvantitet, som stannade olöst, var en 

 blandning af harzet alpha och ett brunt, klibbigt 

 (ej vidare undersökt) ämne. Eterlösningen afdun- 

 slades i lufttomt rum; den klibbiga massa, som 

 återstod, kokades med alkohol. Härvid inträffade 

 nu, att blott en ringare del af harzmassan löstes 

 med lätthet, större delen var ytterst svårlöst och 

 afsatte sig ur den mättade lösningen vid afsval- 

 n in g i form af hvita, sferiska korn. Dessa upp- 

 logos, tvättades med kall alkohol och utgjorde efter 

 torkning ett snöhvitt pulver. Delta harz — delta 

 — begynner först emellan 160° — 170° att smälta 

 och behöfver 175° för att blifva fullt flytande. 

 Efter afsvalning är det färglöst, genomskinligt, 

 sprödt, glaslikt, genomskuret af remnor i alla rikt- 

 ningar. Det brinner med sotande låga, utvecklar 

 eget luktande ångor och lemnar ej ringaste oför- 

 brännlig återstod. Det löses med lätthet i kall 

 eter; mycket trögt, men fullständigt i alkohol och 

 är, som det tyckes, i absolut alkohol svårlösligare 



