139 



+40°, men tyckes ej kunna mjukna i vatten förr 

 ån vid 55°; det blir vid smältning klibbande, 

 låter då utdraga sig till fina trådar och bibehål- 

 ler sin klibbighet någon tid efter afsvalningen. 

 Såsom smält är det gulbrunt och blir mörkare 

 ju högre det upphettas, utan att der vid förändra 

 sin vigt; vid 100° — 110° är det brunt, genom- 

 skinligt, glänsande; efter afsvalning blir det lju- 

 sare, tegelrödt, ogenomskinligt och förlorar sin 

 glans. Det har då en påtaglig likhet med rå 

 Gutta percha, hvars färg sannolikt har sin grund 

 just deri, att den i sig sjelf hvita hufvudmassan 

 — harzet zeta — i värme undergått en dylik 

 färgförändring. Detta harz är i kall eter nästan 

 olösligt; i kokning med alkohol smälter det och 

 upplöses deraf i så ringa mängd, att det i full- 

 komligt rent tillstånd sannolikt är deruti allde- 

 les olösligt. 



Vid elementar-analysen erhölls ur: 



1) 0.221 gr. harz, 0.69 kolsyra (vätebestämningen 

 gick förlorad); 



2) 0.238 gr. harz, 0.742 kolsyra och 0.234 vatten. 

 I procent har man således funnit: 



Kol 



. . . 85.02 



85.15 



Väte 



„ . . 10.72 



» 



Syre 



. . . 4.06 



» 





lOO.oo. 





Formeln : 



C 40 H 31 O 





förutsätter 



Kol = 86.02 

 Väte= ll.ii 

 Syre = 2.87 





lOO.oo. 



