152 



någon svårare fiende än det aldrig hvilande dam- 

 met, som, uppblandadt med de beständigt i luften 

 kringsväf vande sotpartiklarne från oräkneliga eld- 

 städer, intränger i h varje rum och i h varje växt- 

 skåp, der det snart i smutsigt svarta lager stan- 

 nar på papper och växter, vanprydande och san- 

 nolikt älven bidragande till alt skada dem. Till 

 undvikande häraf hafva Linneiska herbariets nu- 

 varande ägare icke försummat någonting, hvilket 

 på en gång vittnar om huru högt de uppskatta 

 detsamma, då deråt egnas mera omsorger än åt 

 något annat der förvaradt, och tillika utgör grun- 

 den till dess närvarande utseende, så vidt delta 

 afviker från dess fordna. Utom det alt man på 

 insidan, till skåpens hela höjd, öfveiklädt dörrfo- 

 garne med sammet, har man vidare fördelat hela 

 samlingen i omkring 700 helt tunna (högst £ tums 

 tjocka) packor, livar och en innesluten i ett, nästan 

 i likhet med ett bref-konvolut viket och skyd- 

 dande, omslag af styft, innantill med väf fodrad t, 

 brunt papper, hvilket af ven gör det lätt att, utan 

 fara för brytning, framtaga växterna ur skåpen. 

 Hvarie dylikt omslag äger utvändigt närmare ena 

 hörnet på fästad en h vit pappers-etikelt, innehål- 

 lande namnet och nummern på det eller de ge- 

 nera, som deri förvaras; och 2 sådana packor, nå- 

 gon gång 3, äro ytterligare medelst ett korsslaget 

 grönt band förenade till en, knappt tumstjock 

 packe. Endast sådane visa sig nu, då skåpen öpp- 

 nas, den ena ofver den andra från golf till tak, 

 här och der på korla afstånd skiljda af tunna brä- 

 den, och förete en visserligen ovanlig, men inga- 

 lunda obehaglig anblick. Hvarje packe innefallar, 

 allt efter behofvet, ett eller flera slägten, ofta äf- 

 ven blott en del af ett sådant, då det är stort och 

 följaktligen fördelad t på flera packor. 



