157 



icke kan af dem få de nödvändiga upplysningarne. 

 I de få fall, då detta inträffar, kan icke felet lill- 

 skrifvas någonting annat än nyssnämnda förhål- 

 lande; ty af den skada, som ålder samt vårds- 

 löshet i förvarandet merändels lätt tillfoga dylika 

 samlingar, träffas här nästan aldrig ett spår, ulan 

 halva de blifvit med sådan sorgfäl JigheL bibehåll- 

 na, att hvart och ett exemplar utan tvifvel be- 

 finner sig ännu i fullkomligt samma skick, som 

 fordom under Ltnnés egen, och sedan Smiths, hand. 

 Det är förut allmänt kändt, och vid herbariets 

 genomgående vinnes ny bekräftelse derpå, att af 

 de der befintliga växter endast ett ganska ringa 

 antal blifvit af Linné sjelf samladt och inlagdt. 

 Icke må man vänta sig, att hvarje af Linné 

 känd,, beskrifven eller omtalad växt finnes i hans 

 herbarium. En sådan fullsländighet träffas tro- 

 ligen ingenstädes. Få, och då alltid små, artfat- 

 tiga, äro dock de genera, som här helt och hållet 

 saknas. Af arter deremot, särdeles i större slug- 

 Len, inträffar det icke så sällan, att flera saknas. 

 Äfven bland de Svenska är detta stundom för- 

 hållandet; och vid dessa möter äfven någongång 

 den svårigheten, att, ehuru visserligen exemplar 

 finnas, dessa antingen tydligen äro från utländsk 

 lokal, eller ock icke åtföljas af den ringaste an- 

 tydning, huruvida de äro Svenska eller icke; hvar- 

 igenom tvänne ölägenheter förorsakas. Den ena 

 är, att stundom möjligheten, att ur detta herba- 

 rium erhålla bekräftelse på en växtgeografisk upp- 

 gift i Linnés arbeten, göres om intet. Så t. ex. 

 uppgifves i Flora Suecica Sium nodiflorum vara, 

 af eller enligt Rosén, funnen vid Chrislianstad, 

 och då man, emedan den växten aldrig sedan der 

 blifvit funnen, ansett antingen uppgiften vara 

 grundad på ett misstag, eller någon annan växt 



