270 



bergsvetenskapen till sill hiifvudstudium. Under- 

 gick examen i lag faren heten år 1790, h varefter 

 han i Stockholm, under ledning af dåvarande Mynt- 

 Guardien Bergsrådet Gustaf von Engeström, fort- 

 satte sina i Upsala började studier i kemi och mine- 

 ralogi. Redan sistnämnda år blef han antagen till 

 Auskultant i Kongl. Bergskollegium, och kort deref- 

 ter till Ämnesven vid Masmästeriet på Jernkontorets 

 stat, samt anställd till tjenstgöring uti Norra Di- 

 striktet, i hvilken befattning han fortfor till år 

 1795, då han, i anledning af Bergmästarens i 

 Finland vistande i Norrige, af Kongl. Bergs-Col- 

 legium förordnades att biträda vid tackjernsblås- 

 ningarne derstädes. Erhöll redan samma år, efter 

 återkomsten till Sverige, Kongl. Bergs-Gollegii full- 

 makt att vara Öfver-Masmästare i Östra och Ve- 

 stra Distrikten. 



af Uhr erhöll nu tid efter annan af Kongl. 

 Bergs-Gollegium flera särskilda förordnanden, dels 

 att förrätta lagtima Bergsting, dels att afdöma så- 

 dana mål, hvarvid ordinarie Bergmästare var jäf- 

 vig, jemte flera andra inom orten förefallande berg- 

 mästareförrättningar. Dessa uppdrag voro visser- 

 ligen hedrande och bära vittnesbörd om det för- 

 troende han redan tillvunnit sig, men de inskränkte 

 betydligt den tid, som han borde använda för 

 sina egentliga tjenståligganden. För att icke nöd- 

 gas försumma något af dessa, flyttade han för nå- 

 gra år sin bostad till Norbergs by i Vestmanland, 

 hvarigenom det blef för honom lättare att bestrida 

 de många göromålen inom Distriktet, der han nu 

 kunde mera oafbrutet sysselsätta sig dels med 

 blåsningarne, dels med hyttornas iståndsättande. 

 Under åren 1798 och 1799 uppbyggde han Dahl- 

 fors masugn på nytt ställe uti Ohre Socken i Da- 

 larne, och år 1800 äfvenledes en ny masugn vid 



