oförändrad. Selensyrad ammoniak sönderdelas i 

 distillation utan tillsats, man erhåller qvafgaz, vat- 

 ten, ammoniak och i retorten återstår smalt sele- 

 riium. En liten portion sur selensyrad ammoniak 

 sublimeras utan att sönderdelas. 



En förening af saltsyra och selensyra fås då 

 selenium införes i gasformig saltsyresuperoxidul 

 (fordom syrsatt saltsyre-gas). Föreningen begyn- 

 ner genast, selenium upphettas och smälter till ett 

 brunt liquidum, hvilket i mon som det måttas, 

 stelnar till en hvit saltmassa, som låter sublimera 

 sig. Den löses lått och med häftighet i vatten. 

 Den vattenfria selensyrade saltsyran kan ined till- 

 hjelp af vårme upptaga ånhu ^ gånger till så myc- 

 ket selenium, som den förut innehåller. Den år 

 då ett brunt, oljlikt liquidum, som luktar svagt, 

 likt saltsyrad sVafvel-oxid, sjunker i vatten och 

 decomponefas efter hand, hvarraed selensyra och 

 saltsyra upplöses i vattnet och selenium återstår olöst. 



Selenium förenas ined våte till en egen gaz- 

 art, som här alla isgenskaper af svafvelbunden våt- 

 gaz. Derl luktar och smakar likt denne ^ och for- 

 enas med alkalierna och de alkaliska jordarterna till 

 egna saltar, söm hafva fullkomligt samma hepatiska 

 smak, som de, hvilka bildas af svafvelbiindet el- 

 ler tellurbundet våte. Hydroselenkali fås låttast 

 då selenium sammansmåltes med kalium , hvarvid eld 

 uppkommer, och man far en grå metallisk itiassa, 

 som utan gazutveckling löses i vatten och ger en 

 olrod upplösning. Den upplöser ett ofverskott af 

 selenium och bildar då' en förening analog med 

 hvad i franska nomenclaturen plågar kallas hydro- 

 sulphure sulphuré; den sönderdelas af luften och 

 afsåtter på ytan en hinna som först år röd, men 

 blir sedan blygrå i mon som den tjocknar. Selen- 

 bundet våte förenas med andra baser bast på det 



