35 



pulverlserades och koktoe mecl vatten i flere om- 

 gångar, hvarvid alkalit smarningom extraherades 

 frän de olösliga jordarterne, hvilka afskiljdes. 

 Upplösningen af alkalit i vatten går likväl ganska 

 trögt, så att då jag vid ett tillfälle hade en större 

 massa att utluta, åtgick dertill nåra tvenne dygn. 



Lösningen i vatten innehöll nu endast det 

 egna Alkalit, forenadt med kolsyra. 



Den smakar tydligt ehuru svagt alkalisk och 

 reagerar starkt for Alkali på rodnadt lackmuspap- 

 per. Vid afdunstning afsåtter sig saltet derur i 

 form af en skorpa, bestående af helt små prisma- 

 tiska crystaller. Vid rodglodgning smälter det och 

 stelnar vid afsvalning till en tåt emaljlik massa. 

 Då smältningen sker i Platinadegel, finnes degeln 

 efteråt alltid starkt anfrått, och lättaste sattet att 

 åter få den ren, år att deri smälta litet pulverise- 

 radt kolsyradt kali. Denna det egna alkalits egen- 

 skap att i kolsyrad form angripa Platina an?er jag 

 mycket caracteristik. Det inträffar alltid åfven dä 

 man använder en ganska liten vårmegrad. Det 

 smälta saltet år lika som det crystalliserade i vat- 

 ten högst svårlöst; måttadt med kolsyra år det 

 något losligare. Neutrala kobyrade saltet afsåtter 

 vid långsam afdunstning likasom det basiska en 

 crystallinisk saltskorpa , som häftigt decrepiterar då 

 den uppvårmes. 



Med de ofrige syrorne bildar det egna alkalit. 

 sårskilta föreningar, af hvilka jag likväl ånnu en- 

 dast haft tillfälle undersöka följande : 



Med Svafvehyra Jemt mättadt erhålles ett i 

 vatten ganska låttlost salt. Lösningen bildar vid 

 afdunstning en saltraassa utan redig crystallform. 

 Det bibehåller sig oförändrat i luften och år ytterst 

 trögsmålt. Det Sura Saltet^ smälter lättare, men år 

 något svårlöstare i vatten, Genomrepeterade nog- 



