92 \ 



'i 



synlig, sec3aii Djuret legat en liten stund i farske 

 vatten. Fotens ofversta anda har oftast en knapp, 

 som inskjuter sig i en membranos säck, (Z>) bvil- ] 

 ken ar tjockare än fcten, och hos de. flesta arter j 

 cylindrisk. Denna membranosa säck år pcllucid, ' 

 och försedd med lånespående ganska fina fibrer. ! 

 Muller kallar denna del af djuret dess kals (col-. i 

 lum]). Men hos ett Djur, som naturen forsett med }^ 

 • sä utbildade anfallsvapen for att fänga rof • — i 

 hvilket vi strax gå att visa — ksn man val knappt | 

 annat ån föreställa sig ett betydligt organ, i hvil- ] 

 ket det fångade rofvet nedsvåljes och der digereras. , 

 Den péllueida fibrösa membranen, (som utantill af- j 

 ven år omgifven och skyddad af en annan mem- 

 bran} synes mig otvifvelaktigt vara ett sådant or- 

 gan. Uppåt drager den sig något tillsammans, och 

 försvinner mellan de tre knölar, som utgöra ar- 

 marnas basis, och svalgets omkrets. Denna såck- 

 formiga membran måste derfore vara på en gång 

 matstrupe och mage, och der den slutar sig (i fau- 

 ces") fårråttar den troligen functionen ån af svalg 

 och ån af anus. Denna del af Djuret kallar jag 

 derfore abdonim , och jag får tillika anmärka, att 

 den finnes ganska tydlig hos alla arter, fastån 

 MiiLL ER nekat den hos Pedicellaria gtobifera. Efter 

 ma^en följer det så kallade hufviidet (Fig. 8- «)? 

 som år åen tjockaste del af Djuret. Detta består 

 af tre '") er«2flf, som innesluta munnen. Rotåndan af 

 armarna år hos alla arter knolig och tjock Qd), 

 Dessa knölar articulera sins emellan, och omgifva 

 svalget. MiiLLER kallar dem flikar (lobi). Fråri 

 dem uppskjuta armarna i olika form hos olika ar- 

 ter (^). Men hos alla kunna de, genom rotkna- 



*XJ*g ^''^'^ äfven sett individer med 4 och 2, men mycket sällan. 



■ il 



t<¥>-,.]l 



