93 



lames articulerande, öppna och tillsluta sig efter 

 djurets behag. Hos alla åro de kalkartade och 

 sköra. 



Dä man Icstagit ett D|ur frän den frånimande 

 kroDp 5 hvarpa det suttit, har det merendels armarna 

 tiib-lutna (Fig 2); men sedan det legat nägot litet i 

 fårskt vatien, dor det; alla iiinscler återtaga dä 

 jemvigt sedan viljan icke mera verkar på adducto- 

 rerna. Djuret utsträcker derfore armarne råit fram, 

 och i denna ställning förblifva de. Af samma or- 

 sak tyckes vatinet, hvari Djuret ligger, nu få fritt 

 inlopp genom det lilla svalget; ty magen blir mera 

 uppsvald och ram , åfven hos Pedic. ouatu som i 

 lefvande till.-^tånd har den slingrig (Fig. $).. 



Ärnmrne, som inan kanske lika så val kunde 

 kalla hakar, åro mera fullkomligt utbildade, åa 

 naan hos ett så ofullkomligt djur skulle förmoda. 

 For att visa detta vill jag vålja Pedicelkria den* 

 tnta CFig. I — 4). 



jasj har förut nåmnt, att armarne vid rotån- 

 dan ho tjocka och knoiiga. Sådane synas de ut- 

 vändigt. Invändigt aro de concava och man fio^ 

 ner, att dessa synbara knölar åro tunna, trekantiga 

 utbredningar af armarnes rot^ I nedre hornet åro 

 de tandade med tre tånder (Fig. 4. ^), och långs 

 åt den inre concava sidan går en upphöjd smal 

 crista (Fig. 4. /). Denna bildar således tvenne 

 caviteter, h vilka åro fylda med ett kottlikt åmne* 

 som synes fibrost,då det macereras i vatten. Detta 

 åmne år djurets muscler, hvarmed det hopdrager 

 armarna m. m. Från nämnde rotutbredning upp- 

 skjuta armarne i början smala *), derefter mera 



''') Här äro de derföre skiljda från l•l^■arandra, äfven då ändarna 

 äro hoplagda CFig. 2), Det. är möjligt, att Djuret äger ett 

 retractilr sugrör, för att komma åt det rpf, som fasthalles mel- 

 lan armändarna. 



