Sph. llvida. Pers. syn. p. 29. 

 Sällsynt, uti gammal ved. 

 Skorpan bildas liksom hos samslagtin^rne af^ 

 det utbrytande fråslemmet, hvarf5re den hos den- 

 na art icke år svart, emedan fråslemmet ar blekt 

 (csesio-albida, cinerascens). Oppningarnes halsar 

 genomborrade, korta, knappt utstående. 



213. SPHiERTA manra, entoxyla, sphasrulis globosis 

 immersis nigris, capitibus hemisphaericis ijiaequa- 

 libus crustaceis. 



Vexer uti gammal ved, sällsynt. 

 Liknar en svart skroflig skorpa; men inuti ve- 

 den sitta hylshus måst lika Sph. eutypce. Halsen 

 knappt raårkbar; men dess spets år mycket uivid-» 

 gad, halfrund, ojemn. Hylshusen sammanflyta icke, 



314. SpHiERiA Gstroideay entoxyla, sphserulis con- 

 fertis globosis nigris, capitibus stellatis maculse 

 indeterminatae atras insideatibus. 



Vexer på nedfallne qvistar, sällsynt. 

 Skorpan ganska tunn, alldeles svan, obegrän- 

 sad , ej fuilkomligen slåt. Hylshusen merendels 

 smärre ån hos följande art, men sitta tåtare till- 

 sammans. Halsarne mycket korta med utstående 

 spetsar hvilka åro oregelbundet kantade, ofta stjern- 

 lika. Den bår icke förblandas med Actidium; ty 

 sjelfva öppningen år rund»' 



215. SrH^RiA entypa., entoxyla, sphserults sparsis 

 globosis nigtis, capitibus depressis in macula de- 

 terminata nigricante prominulis. Liljeb 1. Sv, FL 

 ed. 3. 

 Lichen eutypns. u^ch. Lichenogr. Prod. p. 14. 



Sph. operculata. Pers. syn. p, go. 

 Ic. Soicerb. t. 217. 



Icke sällsynt på vissnade grenar af 4^p, Asji 

 o. s. v. 



