ii6 



> 



kanter. Hylshusen svarta, dunkla, runda, något 

 hoptryckte, tått tillhopasittande, utan att samman- 

 flyta eller vara insånkte i veden. 



II. LoFHiUM epuphcerimn , gregarium, peritheciis 



nudis compressis rubris, labils longissimis ciistatis. 



Sph. episph^ria. Pers. syn, p. ^-j. Tod, Mcckl. 



2. p. 21. 



Ic. Tod. I c. t. II. / 89. 



Vexer på andra större Spheerler, i synneriiet 

 Sph. stigma; åfven på Sph. frcgiforiiiis , cohcvreus, 

 disciformis m. fl. 



Hylshusen åro ganska små, af en mjuk sub. 

 stans, hvarfore de eljest slåta, från sitt upprätta, 

 platta, kamformiga utseende genom torkning blifva 

 hopfallande och krusige. Aro alldeles bara. Får- 

 gen år hogrod, hvilket jemte vexestållet lått ut- 

 märker den. Med Sph. coccinea /3. har jag likväl 

 sett den forblajidas. 



13. LopHlUM mifiilinum, gregarium, peritheciis su. 

 perFicialibus compressis pedicellatiii , i^ursum di!a. 

 tatis, striati?, rimoso-dehiscentibus. Fr. Obs. 2. 



P- 345- 



Hysterium mytiiinum. Pers, syn, p. 97. Al- 



bert. et Schwein. p. 54. 



H. pedicellatum. Schnm. SalL II. p. ijj. 



Vexer på gammal tall- och granved, alimånt. 



Veden, h varpå den vexer, belilådes af en svart 

 skorpa, hvilken sällan saknas. Skaftet ganska kort, 

 ofta doldt i skorpan. Hyl5husen3 plattade, kam- 

 lika, nedtill något uppblåste, svarta; med en sprick- 

 lik öppning långseiter, inom fina omärkliga kan. 

 ter. Ytan år tvårsofver strijsimig, inuti år åen 

 aiåst tom. 



