13Ö 



For ofrigt har 6n oaktadt sm sydliga natur 

 en icke ringa andel af fjållarnes innevånare: Poa 

 alpina och Astragahis alp. trampas vid hvarje steg, 

 Polemoninm ccsrukum omgifver stenrosen, Viola bu 

 Jlora alla backar, och kärren åro fyllda 2i( Splachna 

 såsom lutemUy gracile » sphcEviciim och i synnerhet 

 vasculosmn. 



SSdesslagens odling lyckas val i dessa Socknar 

 i synnerhet uti Brunflo. Hvetets lårer åfven vara 

 försökt, enligt Hagstroms uppgift *). 



Carduus heterophyllits och Scrratula alpina ut- 

 göra en betydlig del af kreaturens foder; mera 

 pragt än gagn medforer den omnigt vexande manns- 

 hdga och blomrika Hnndfokan (Aconit. Sept.J 4J, 

 hvilken stundom förekommer med blackhvita (^al- 

 drig gula) blommor. 



Vid Storsjöns nordliga anda (Alsens Socken, 

 Lat. 63°,3i') visar sig först på denna våg, Geit' 

 tiana nivalis som nyss öppnat sina azurfårgade 

 blommor (d. 4 Julii} på torrare stållen af ånaar, 

 som på de sankare stundom i omnighet hysa ^im' 

 cus castaneus 5), hvilken ånnu ej blommande åger 

 ett snarlikt utseende af ett Eriophorum. På ången 

 närmast Gåstgifvaregården i sistnämnde Socken fö- 

 rekommer mom nyssnåmde, Orchis cvuenta Fl. D. 

 6) , hvilken jag ej observerat flerestådes , och år 

 utmärkt for intensiteten af sina färger och sina 

 starkt flackade blad. På skogsbergen visa sig Sa^ 

 xijraga tvidactylites och pefrcea "Wahlenb. 



Det allmännaste trädet i skogarne, som om» 

 gifva fjållbyggderne, år i Jämtland Granen, hvil- 



gen pl en ing hörande rill Bostiiilcr. Orchidernes migration 

 synes så oregelbunden at: de förmodeligen aldrig kunna an» 

 vändas i växtgeographiskt afseende, då icke frågan är om hela 

 jordzoner. 

 *) Jämtlands Oecon. Beskrifning. Stockh. 1751, 



