l62 



alldeles felades. Men i stallet for ofverkåk och 

 nes utgick frän hufvudet, straxt nedom ögat, en 

 något uppåt krombogd och rörlig snabel (Fig. i. 

 Lit, fl) som vid sitt fåste vid hufvudet var något 

 smalare, men midrpå tjockast och slutades med en 

 rundad anda, som hade någon likhet af en nos och 

 var försedd med långa utstående hår. Snabelens 

 hela långd var 3 tum och tjockaste delen derafholt 

 inemot halftdunat tum i diameter. Den beklåddes 

 ofverallt af huden, kändes mera hård midrpå och 

 utåt fråmre andan, men den smalare stjelken invid 

 hufvudet var mera mjuk , så att den derigenotn 

 blef slingrig och rörlig till alla sidor. 



En enda ögonöppning (Fig. 1. Lit. b.") midt 

 i pannan tillslutades af eit stort och bredt ofre- 

 osoniock och ett nedre — som var delt i tvånne 

 halfvor. Då de öppnades syntes ej innanför dera 

 tecken till oga. 



Till sidorne hängde tvånne oron (Fig. i. Lit./.} 

 råt ned, breda, stora och lågt fastade, utanpå håri-^ 

 ga och innantill måst kala. Öronoppningar och 

 yttre horseigång saknades alldeles. Icke heller vi- 

 sade sig tecken till nåsboror eller nås-cavitet, men 

 midt emellan öronen syntes på hufvudets undre del 

 en glatt tvärgående öppning (Fig. 2. Lit. ä.) af 

 en half tums långd, hvilken skulle föreställa mun- 

 nen, men den var inåt alldeles tillsluten och hade 

 hvarken svalg eller öppen gång till någon strupe. 



Till vinnande af kännedom om de inre de- 

 lars beskaftenhet företogs dissection, hvarigenom he- 

 fants att förenämnde snabel till sin smalare del el- 

 ler stjelk, som låg närmast intill hufvudet, bestod 

 af eu tjockt, senigt och till orbita fastad band, 

 samt af en tjock nerfbundt af nervus trigeminus, 

 tillsamman förenade jemte blodkåril genom cellu- 

 losa. 



