1^4 



ska. Ingen Iris anmärktes, ingen humor vitrtus 

 ej heller nerfhinna eller synnerf. 



Munnen var innantill alldeles tillsluten och 

 formårktes h varken svalg elier tunga, likväl gick 

 derifrån ett small muskeiror af en gåspennas stor- 

 lek, nedåt halsen och vid tredje halskotan utvidga- 

 des till en ordentelig strupe, vid hvilken fastades 

 luftrors-huFvudet , som var ofvantill tilltåpt , nien 

 likvJil forsedt med sina vanliga brosk till och med 

 epiglottis. Der nedanföre voro strupen och luftro- 

 ret ordenteligen danade och gingo på vanligt sätt 

 nedåt halsen. 



Hufvudets ben voro åfven så ovanliga som 

 yttre skapnaden. Pannebener (os frontis) utgjor- 

 des aF ett enda odelt ben, frän hvilkets medlersta 

 och frårasta del utgick eit ogongrops-hvalf, ty till 

 sidorna och nedantill var ej något ben, utan i stal- 

 let en bågformig brosk, som fullbordade ögongro- 

 pen (orbita). Hjessebenen ("ossa parietaiia) voro 

 tvånne, men större och bredare an vanligt. Nack- 

 benet (os occipiiis) hade fullkomlig storlek och be- 

 stod af 5 afskildta benstycken nertiligen : tvånne 

 for ofre och tunnare delen, tvånne for ledknappar- 

 na (processus condyloidei) och ett får kil-utskot- 

 tet som var ovanligen liter. Deremot var stora 

 nackhålet (foramen magnum) ovanligen stort. Kil- 

 benet (os sphfenoideum) var i hog grad vanska- 

 padi och sä hopvuxit med fjållformiga delen (pars 

 squamosa) af tinningbenen, att man ej kunde ur- 

 skilja hvad Gom hörde till det ena eller andra af 

 dem. Tinningbenen (ossa temporum) hade icke 

 någon yttre hcrselgång eller tinningbåge. Mera 

 vanlig form hade dtn hårda delen (pars petrosa) , 

 som åfven var forsecid med öppning for horselner- 

 ven (porus acusticus). I stallet for silbenet (os tth- 



