i65 



aio^eum) voro ivånne sma benskifvor förenade 

 £11^ emellan med en hinna. 



/ Af sä kallade ansigles-ben fanns ej något enda 

 ytom underkåken och den liknade alldeles itke nä- 

 ^ot vanligt underkaksben hos kalfvar. Det var 

 litet och kort, bestod af ett enda tjockt ben, bojdt 

 i form af en hästsko, men forofrigt säsom vanligt 

 hade ledgång med tinningbenen. 



Hufvudskålcns rymd var val något mindre 

 ån den vanliga, men i anseende till hufvudets li- 

 tenhet syntes den ansenlig, ty den gick till trenne 

 tum pa tvären, 3 och en half tum på långden och 

 i lodråt linea tvä tum. 



Hufvudskalsbenen voro tunnare ån vanligt , 

 forsedde med något rörliga sommar och hade fyra 

 fontaneller, af hvilka den största var straxt ofvan- 

 6K'er stora nackliålet, en emellan pannbenet och 

 hjessbenet, samt tvånne vid sidorna, der tinningbe- 

 net och hjessbenet stöta tillsamman med nackbener. 

 Då benen öppnades , utrann ungefår ett hälft 

 ölglas klart gulaktigt vatten, som till större delen 

 hade fyllt hjernskailen, sä att foga del af stora 

 hjernan var qvar. Hela dess ofra del, isynnerhet 

 frammantili, saknades; endast hjernans botten (basis) 

 hade blifvit bibehållen och den var mera fast och 

 tradig ån vanligt. Liknade icke eller vanlig hjern- 

 substans och kunde ej någon grå och hvii massa 

 urskiljas uti den. På dessa qvarlefvor syntes lik- 

 väl, utan all praeparation, commissura cerebri anterior 

 och posterior och eminentise quadrigeminas , men 

 ingen glandula pinealis fanns. Crura cerebri vo- 

 ro små men lydeliga, och Pons Varoli syntes foga 

 förminskad. Öppningarne till infundibulum och 

 till 4:de hjernkammaren voro ovanligt stora och 

 6ppna, åfvensona 4:de hjernkammaren var stor. Af 

 det föregående tyckes vara klart att ej hvarken 



