18» 



sä att emellan sjelfvn anstStnlngarna år jåmnvigt 

 och Håfstången i hviia: men om hvilaii åfven ef- 

 ter stöten skall fortfara, når de antagas tunga; sä 

 fordras, att anfalls-hastigheterna V och v skola 

 förut vara lika stora; åfven sa vål som de af 

 Tyngdskrafien sedermera tillåtnnade initial-hastighe- 

 terna å,V och dv alltid åro lika stora. 1 denna 

 händelsen år Jåmnvigts Formeln for sjelfva stöten 

 MvR-=zmvv y och for sjelfva Tyngdskraftens ver- 

 kan efteråt M,dv.R — ni.dv.v eller M.2gdt.R=. 

 m. 2 gdt.r, (då 2g år Tyngdens Skyndkraft (^k 

 Acceleratrix) ^ och dt en oåndeligt liten tid^;hvil. 

 ka, då de lika stora hastigheterna bort divideras, 

 reduceras till MRzzmr och således M:m::r:R, 



§. 10, 



Att Jåmnvigts-Lagen for Mechaniska Monmiferna 

 äfven innebegriper under sig, såsom en sårskild hän- 

 delse eller Corollarium, Jåmnvigts-Lagen for åe Sta- 

 tiska , kan också på följande sått tydligen inses. Då 

 nämligen i Formeln for de förra V—v, och såleds 

 MvRzimvr, så år ju alltid Mv:mv: :M:m:: r : R ^ 

 hastigheten v må antagas aldrig så stor, eller al- 

 drig så liten. Om den nu föreställes vara, som 

 man såger oåndeligt liten; så blifva ock Rörelse- 

 storheterna Mv och mv oåndeligen små, det vill 

 så mycket såga som, de blifva slutligen for ett 

 ögonblick blott tryckande tyngder. Och om dy- 

 lika oåadeligen små ansiotningar tankas ouphorli- 

 gen förnyade; så utgöra de fortfarande jåmna tryck- 

 ningar emot Håfstången, det år, Vigter, hvilka 

 hålla jåmnvigt emot h varandra, når M.-jniir: R. 



En hel annan sak vore det, om kropparnas 

 Massor M och wz, hvardera vårderad efter sin f^is 

 Liertice , voro de samma, m.en Tyngdens J^is acce- 

 kratrix 2 G iK C^^g* 9) oli^^a med den motsva^ 



