-184 



terna V och v Csotn R till r), sa att de motver- 

 kade hvarandra; så skulle de jämnt up hånima 

 hvarandia? rörelse, och KL ("orblifva i hvila. 



\ närvarande händelse aterif'en stöta de icke 



o 



emot iTL, reJatsFr till hvilken de aro i hvila; men 

 i dess ställe år KL sjelf i den irrelse tillika med 

 kropparna, att samma jåmniikhet iP/ /^i?r:mf;r åger 

 rum. Derfore om de åfven nu, i stallet for ait 

 följas åt, kommo i det läge, att de verkade emot 

 hvarandva , så ait t. ex. (^tn. ena stråfvade efier 

 att fortfara i bågen K k och den andra i Lä; så 

 skulle de också nu bringa hvarandra i hvila. I 

 alla fall hafva de bagge lika stor kraft, att bibe- 

 iiålla stången KL vid sin erhållna vinkel-hastig- 

 het (^l^elocitaT Anguiarif) ; sa. att: om hon under sin 

 Rotation möter ett binder P, som alldeles hammar 

 hennes rörelse; så trycker hon emot P med lika 

 styrka, når M år allena, som når m vore allena, 

 så snart n^mVigen MR R=:mrr; och når de bagge 

 hjelpas åt, blir således deras samfålita tryckning 

 dubbel emot den ensamma. 



§. 13. 

 Af det föregående följer, att om Tyngdens Vir 

 Acceleratrix vore på det sattet olika for tvånne 

 Vigter iff och m på en Håfsiång, att den forholle 

 sig som afstånden, så att 2G:2g::R:r ; så för- 

 vandlar sig den allmanna Proportion for jåmnvig- 

 ten MP^:mv::r:R mi M. 2 Gdt :tn.2gdt::r: R, 

 é\]eYMR:mr::r:R, hvara.? MR^z=inr^ ; så att i 

 en sådan händelse skulle Statiska Momenterna och 

 Trogheff^Mamenterna vara ett och det samma. 



Men i stallet for det i foregående Paragra« 

 pBer förda bevisnings sått, låtom Oss nu till slut un« 



