185 



dersuka, hurnvicia Newtons Method att bevisa 

 Theorien af Sfafixka Mormnterna må kunna anvån*. 

 das pa de Mrciianiska , med förbehåll likväl, att 

 grunden till de sistnamda utgores åndå af samma 

 Prsemisser ungefärligen ur Läran om fasta krop- 

 pars sammanstötningar, som ofvanfore till sarama 

 ändamål biifvit nyttjade. 



ForestriUom Oss derfure, att en kropp, hvars 

 Massa år M (Flg. lo) och hastigheten ^, stöter i 

 Ä" vinkelratt emot andan af Hafstäiigs-armen KOzzR 

 i samma ögonblick, som m med hastigheten i; sto-, 

 ter i L vinkelrätt emot andan L af aodra armen 

 OLz=.r. Det frågas, hvad förhållande Mp^ bor 

 hafva till mv^ på det att den ena kroppens stöt 

 må, medelst Håfstången, hålla jåmnvigt emot deo 

 andras. 



Lat till ^^en andan méd den större armen O L 

 beskrifvas en Cirkel, som nödvändigt skall skåra 

 lineen MK i tvånne punkter, af hvilka den ena 

 ml vara D. Sammanbind OD^ och på KD ut- 

 dragen låt I? y:7 utmärka Rörelse-storheten Ml^y eiler, 

 om håh-e så behagas, hela den tryckning, som M 

 hinner gåra emot ett motstående hinder, innan J?f/^ 

 genom dess motstånd biifvit fullkomligen till intet 

 gjord; ocfa uplos Dd i sidokrafterna DE och 

 DCf som Figuren visar; i h vilken man for ofrigt 

 antager, att sjeUva BHfsfången , eller hvilken Linea 

 som beviset hålst behofver, kan antagas som full- 

 komligen hård oth obojelig, samt utan all både 

 Massa och tyngd. 



Antingen nu M antages stöta directe emot K, 

 eller hvad punkt som hålst såsom P eller D pa 

 obojeliga Lineen MD^ i hvilka man kan föreställa 



